16 Američanů jsme vysadili
uprostřed Jihočínského moře.
Jsou trosečníky na 39 dnů, musí spolupracovat
při budování přístřeší, hledání potravy a přežívání.
Nakonec bude každý sám za sebe.
Každou třetí noc budou pochodovat do džungle,
aby se zúčastnili kmenové rady,
kde vyloučí jednoho ze svého středu.
Až nakonec zbude jediný, který opustí ostrov s milionem dolarů.
V minulém díle:
To byla nejhorší noc, jakou jsem kdy zažila.
Gretchen se rozhodla, že už nebude spát v chatrném přístřeší.
V tom už nespím.
Nechci být asociální, ale jdu do lesa.
Ramona se cítila jako vyděděnec a chtěla se ospravedlnit.
Musím pořádně zabrat, co?
Snaží se, ale asi už je to trochu pozdě.
U Tagiů Sue pokračovala v hledáni potravy.
Tapioka. Má mít červené rýhy.
Chci najít tapioku.
Sean uspokojoval jiné potřeby.
Rozhodl jsem se tu postavit kuželkářskou dráhu.
Sean se tam hodiny dělá s dráhou.
Nechci tu živit lidi, co nic nedělají.
Rodiče by byli pyšný.
Sue, Kelly a Rich vymysleli rafinovaný plán.
Takže spojenectví už začala.
Podstatou spojenectví je zajistit, abychom volili stejně.
Tagiové byli rozjetí.
Vyhráli soutěž o odměnu...
...a potom i soutěž o imunitu.
Takže zdrcený kmen Pagongů musel opět na kmenovou radu.
Pro mě je na tom nejtěžší někoho vyloučit.
A navzdory větší píli Ramony ji kmen vyloučil.
Poslední hlas, Ramona.
Kmen promluvil.
Zbývá jich dvanáct.
Kdo bude vyloučen jako další?
Poprvý, co jsme tady, jsme dneska vstávali pozdě.
Všichni jsou nervózní. Všichni jsou trochu citliví.
Dneska jsme docela skleslí, protože je nás zase o jednoho míň.
Vidíme, že se skupina stále tenčí.
I když jsou to jen dva lidi, stále to cítíte.
Už si to začínáme uvědomovat.
Z nějakého důvodu
jsme měli poslední tři dny pěkně špatnou náladu.
Asi to souvisí s naší dvojnásobnou prohrou.
Přišli jsme o člena skupiny.
Gregovi, kterého považuju za jednoho z mužských vůdců, bylo hrozně.
Má infekci v uchu. Je mu špatně.
Náš tábor vypadá neupraveně. Všude jsou rozházené věci.
Měli bychom vztyčit prapor.
Udělat něco, aby to tu vypadalo hezky.
Potřebujeme změnu, něco se musí stát,
aby se zase všichni pustili do práce.
Vítejte v šapitó, dámy a pánové.
Je to část padáku, na kterém nám shodili náklad zásob.
Oni dostali nápad z něj vyrobit velký slunečník.
Mě osobně trochu dopaluje způsob,
jakým Sean a Dirk v táboře pracují.
Chtějí chodit na ryby, i když vědí, že nic nechytí.
Myslím, že je to jen proto, aby mohli říct, že něco dělají.
Kelly se domnívá, že neúspěch při chytání,
je celkový neúspěch, což není pravda.
-Doma bysme byli touhle dobou v dopravní špičce. -Jo.
Platili účty. Sháněli holky.
Místo toho relaxujeme v Jihočínském moři.
Ryby neberou. Buď je to návnadou, nebo časem.
Chytat na udici je tu zbytečné.
Strávili tím tak 25 hodin, a ani ťuk.
To je pro mě dostatečný signál, abych nechytal na udici.
Už něco máte?
Ani záběr.
Dneska máme volno.
Jsem naštvaná na Seana a Dirka,
že klidně promarní tři hodiny ze dne chytáním ryb.
Řekla jsem jim to.
Během dne byste měli hledat tapioku a rybařit v noci.
Už jste tím promarnili tři dny.
Nepromarnili.
-Chytili jste něco? -Ne, madam. -Aha.
Takže promarnili.
Čeká se, že si polezeme na nervy.
Možná už mi všichni lezou, ale zvládám to.
Chci být spokojený, chci si tu užívat, nic víc.
Jsou tu lidi, co pracují a jsou přínosem pro tábor,
a pak tu jsou lenoši, kteří táboru vlastně ničím nepřispívají.
Ve chvíli, kdy se přestanu bavit, vyloučím sám sebe.
Přijel jsem si užít a posílit svou víru v Pána.
To je pro mě nejdůležitější.
Přijde mi zvláštní, že tady někdo čte Bibli.
Ja bych ji využil jenom jako... A to jsem taky věřící...
...třeba jako toaletní papír.
Pojďte sem.
Mám zprávy o zítřejší soutěži.
Tady, prosím.
Výroční soutěž ve střelbě na terč.
Bitva na Borneu.
Půjde o soutěž o odměnu, takže soutěžíte
o něco, co už myslím potřebujete. O jídlo.
Tady jsou pravidla. Budou tři kola.
První kolo je tahle foukačka. Na pět šipek.
Druhé kolo, velký prak.
A třetí kolo, hod oštěpem.
Budou tedy soutěžit jenom tři lidé.
S tímhle můžete trénovat.
Na návštěvu sem zaskočil náš moderátor Jeff.
Přišel nám říct, že zítra bude důležitá soutěž o odměnu.
Takže teď na ni celý den trénujeme.
Přímo do kokosu.
To není špatný.
Zdá se, že mi to jde s foukačkou,
i když jsem s ní nikdy v životě nestřílel.
Zásah. Fajn.
Rich je ostrostřelec, což jsme o něm až doposud nevěděli.
Dobře ovládá prak.
V pohodě.
Jo, tohle bude naše práce.
Sue zase hází oštěpem líp než kterýkoliv z našich chlapů.
S oštěpem je jako divoška.
Vždycky jsem chtěla zabít vepře kopím nebo oštěpem.
Trochu jsem doufala, že mi nic nepůjde.
Že se budu držet zpátky,
ale zdá se, že oštěpem tady házím nejlíp.
Myslím, že ve druhém kmeni s ním bude házet chlap.
Jestli jo, tak můžu porazit mužskýho v celostátní televizi.
Super.
Ty máš na každýho.
I kdybychom prohráli a já jen vyhrála oštěp, budu ráda.
A na řadě je... Rodák z Green Bay.
Vážil 90... Pardon, shodil 10 kg, tak váží jen 80 kg.
Americký reprezentant, nejsilnější muž na světě.
V životě jsem oštěpem neházel. Jen jednou, ale to nic nebylo.
Není sranda ho hodit rovně.
Je to pořádná dálka
a nevíte, jestli můžete házet s rozběhem ani jaký bude terč.
Tohle bude určitě naše nejslabší disciplína,
protože holkám to s foukačkou jde moc dobře.
I prak je slibný.
Bylo by příjemný vyhrát.
Do některých soutěží jsme se moc nehrnuli,
ale na tuhle jsme nažhavení.
Vítejte na první výroční soutěži ve střelbě,
jinak známé jako Bitva na Borneu.
Má tři kola. První je foukání šipek.
Vybrali jste své foukače?
Dobře, máte deset šipek. Střílíte odsud.
Tagiové sem, Pagongové se dívají.
Každé zasažené ovoce putuje do košíku,
který přeneseme do dalšího kola.
Čínský meloun.
Poslední střela.
Hezké kolo.
Přejdeme ke střelbě prakem. Posbírám vaše ovoce.
Dobrá práce.
Tohle bude utkání na čas. Prosím střelce.
-Drž se, Gretchen! -Nandej mu to.
Pravidla jsou tato:
Když ovoce srazíte, když rozbijete vázu
nebo když kámen uvízne v ovoci, putuje do košíku.
Máte dvě minuty na zasažení co nejvíce předmětů.
Následuje třetí kolo.
Hod oštěpem.
Tady už to bude zajímavé.
Vítěz bere vše.
Oštěp, který bude nejblíže středu, vyhrává všechno ovoce
a velmi zvláštní zdroj potravy. Tajný zdroj.
Kdo jsou oštěpaři?
Zlom vaz.
Tento prostor je pouze pro vrhače.
Každý máte tři hody. Susan, začínáš.
Dobrá rána.
Hezký!
Dobrá práce.
Tenhle je zatím nejblíže. Pagongové.
Pěkně!
Je to vyrovnané.
Teď, Joeli.
Chceme to ovoce!
Je co překonávat.
Poslední pokus, Susan. Miř doprostřed.
Vítězí Pagongové.
Pagongové, pojďte sem. Tagiové, zůstaňte na své podložce.
Dobrá práce, máte všechno ovoce.
A velmi speciální tajnou potravu.
-Pizza? -Jablka?
-Nebo nějaký tyčinky? -Kuře!
Děláš si legraci?
Slepičky, co snášejí vejce.
A všechno ovoce, blahopřeji.
Tagiové, omlouvám se.
Ať vám neutečou.
To je skvělý, že máme slepice.
Dáte jim jména?
Snídaně, oběd a večeře.
Nevím, co nás předtím deprimovalo,
ale tohle vítězství nás zase zvedlo.
Nemůžu mluvit za ostatní,
ale já jsem chtěla vyhrát, protože šlo o jídlo.
To jsem chtěla víc než jiné odměny.
Vrátili jsme se s třemi slepicemi, to je přímo bezvadný.
Buď hodná.
Ale, Gretchen! Ty jsi tak zlá.
Polib mi šos.
Uvidíme, jestli snesou vejce, ale podle mě je prostě obden sníme.
Nevydrží tu moc dlouho. Každý čeká na vejce, ale jsou vystresované
a jsou tam tři.
Navíc na to mají hrozně málo času, než je podřízneme.
Udělala bych velkou omeletu.
Nebo si s nimi usmažíme rýži.
-Kuře a rýže? -Jo.
To je hrozný.
Promiňte, Snídaně, Oběde a Večeře.
To ovoce a slepice nás opravdu potěšily.
Myslím, že tohle byla zatím ta největší odměna.
Čerstvé ovoce.
Předtím nás sebralo, že jsme prohráli.
Prohra prostě bolí, museli jsme někoho vyloučit
a z toho jsme se pak museli dostat.
Tohle nám ale zase dodalo impulz.
Pokud jde o tu prohru,
byla jsem trochu naštvaná.
Mohla jsem si splnit sen.
Porazit chlapa v celostátní televizi. Chyběl kousek.
Smůla, ale když vytáhli ty slepice, málem jsem se rozesmála.
Uříznout jim hlavy?
To bych kvůli jídlu neudělala.
Já se tu bez slepic obejdu.
To je v pohodě.
Druhý tým vyhrál slepice, co snášejí vejce.
Já jsem zase po návratu ulovil pěkného úhoře.
To je první. Jistě budou další.
Panečku.
A úplně všechno je krásný maso.
Dobrý, Richi.
Pěknej.
Opravdu.
-Je to vážně hodně masa. -Tohle trumfne i slepici.
Radši si dám úhoře než slepici.
Je to něco, co si můžeme sami obstarat,
nikdo nám nemusí nic dávat.
Je trochu vysušený.
Maso.
Vemte si.
Snad půjde oddělit a sníst.
Je to chrupavčitý, žvýkejte.
Ten úhoř byl hroznej.
Ani trochu to nebylo dobrý.
Mysleli jsme, že to budou tučný plátky masa, ale nebyly.
Mít na vybranou, tak toho úhoře bych si nedal.
Rozhodně bych si radši dal slepici.
Podle mě je tady vůdcem Greg. Opravdu se na to hodí.
Možná že sklouzávám k vedoucímu postavení.
Snažím se tomu vyhnout. Nechci být vůdcem ničeho.
Hraju sám za sebe, ze všech sil pomáhám kmeni
a snažím se nějak dobíjet baterky, abych jel naplno.
Taky dobře snáší život v džungli.
Greg je v ní z nás všech asi nejpřirozenější.
Moje duševní pohoda nepramení ze společného spaní v chatrči.
Vlastně mi to vadí,
protože spousta lidí dělá spoustu různých věcí.
Je to moc energie ve stísněném prostoru,
kdežto já se snažím trochu si vyčistit hlavu.
Spaní v lese mi vyhovuje.
Dělám si malou matraci.
Matraci nebo pytel. Ještě uvidím.
Na podklad jsem použil všechno, co jsem tu našel,
listy, co jsou kolem. Hromadu materiálu.
Je to hnízdící instinkt. Dělám tu normální hnízdo.
Hnízdím jako samička nebo sameček. Spíš jako sameček.
Jako takový ptačí mládenec.
Colleen chodí spát do lesa se mnou.
Asi jí to taky víc vyhovuje.
Často odcházejí společně.
Jako včera večer.
Všichni šli spát
a oni spolu odešli
a nikdo je až do rána neviděl.
Asi tráví noci stulení někde pod širákem.
Nebo to je ještě intenzivnější. Třeba tu máme románek.
Když odejdeme, musí to být o sexu.
O ničem jiném.
Ano, je to hodně vášnivá věc.
Je to báječný.
Už se mě tady ptali,
jestli to je romantický vztah.
Všem odpovídám, že v žádném případě.
Připomíná mi moje přátele doma,
takže s ním můžu být sama sebou.
Jsme rádi spolu, ne jako v romantickým vztahu,
ale jo, chodit do džungle, spát tam a všechno, to je fajn.
To je žlutopruhá mořská krajta.
Hodně je vídáme v džungli.
Na pláži jsem ji ještě neviděl. Možná si jde zaplavat.
Pomůžu jí.
Už je vzhůru.
Já se hadů nebojím.
Nechci se dát uštknout
něčím jedovatým, ale jako malý jsem si hrál s užovkami,
krmil jsem je žábami.
Hadi jsou hbití, umí se rychle hýbat,
ale můžete postřehnout, kdy se chystají svinout a zaútočit.
Můžete se na to připravit a včas uhnout.
Chci ji dostat do vody, aby plavala.
Řekli nám, že je nesmírně jedovatá.
Smrt je prý rychlá, za šest hodin.
Hovada jsou horší.
Věděl jsem hned po probuzení, že budu mít dobrý den.
Neměl jsem stolici 14 dní.
Dneska ráno poprvé. Bylo to úžasný.
Už jsem jeden z těch, co byli.
Jsem pořád hubenější. Většinu rýže nejspíš využiju,
protože nejsem nadmutej. Kalhoty jsou mi volnější.
Ranní stolice, to je skvělý zahájení dne.
Dobrý, Seane. New York, do toho.
Máme trochu starost o Dirka, o jeho stravování,
protože se úplně ztrácí.
Všichni jsme zhubli,
ale Dirk nějak moc.
Určitě jsem ztratil hodně svalové hmoty, hodně síly.
Neprospívá mi to.
Chce si to udržet energii a neplýtvat ji na zbytečnosti.
Jestli si tohle ohlídám, budu tady v pohodě.
Všimli jsme si, že Dirk začíná být nápadně vyhublý.
Pár dnů jsme o něj měli docela starost.
On byl, jak bych to řekla... trochu psychicky vyřízený.
Všichni jsme mu opakovali: "Jez víc rýže."
Půjdeme hledat tapioku.
Aby se Dirk najedl, vypadáš hrozně.
-Jako z koncentráku. -Tak špatně ne. -Ale jo.
Vždyť máš ohryzek skoro až pod bradou.
-To mám normálně. -Mám ruku jako ty krk.
Tos měla vždycky.
Všichni na něj dohlížíme, i když byl dost hubený už na začátku.
-Ještě další misky? -Odneseme si to.
Ještě někdo?
Co se týče práce, už je to lepší.
Sean a Dirk si nejspíš uvědomili, že budou muset něco dělat,
jinak že tady končí.
-Mám oloupat ten velký? -Jo. -Je tu ještě jeden nůž?
Poslední dva tři dny se vzpamatovali, začali víc pracovat,
ale aby už nebylo pozdě.
Možná jsem teď na odpis. Nevím.
Mám pocit, že se snažím a že to ostatní vidí.
Půjdu hledat tapioku, dám všemu volný průběh.
-Jdete pro tapioku? -Jo.
-Víte, jak ty kořeny vypadají? -Jo a Dirk taky.
-A poznáte i ty kmeny? -Jo, ukázal jsem Dirkovi ten u voru.
Kelly, Sue a já se spolu musíme domluvit, koho vyhodíme.
Rozhodneme se mezi Seanem a Dirkem.
Sean včera mluvil o tom, jak nechce uzavírat spojenectví,
protože prý nečiň ostatním, co nechceš činit sobě.
Je to hra, ne skutečný život.
Tak jsme si řekli: "Seane, je čas jít."
Tapioka je dobrý jídlo. Chceme jí hodně.
Ani nevím, jestli ji poznám.
Má načervenalý kořen.
Ale poznám ho?
Zkusíme hledat hlouběji v džungli.
Nemůžu nic najít.
Nevím, kde je.
Poustevníček leze džunglí.
Vidíš ty klepeta?
V džungli jim rostou velký.
A co ta tapioka? Taky roste v džungli velká?
-Ani ne. -Zatím nic.
V džungli jsme fakt marný.
Na stonku, co jsem našel, jich bylo pět, ale jen jedna dobrá.
Ostatní byly shnilý.
Tak jsem je vyhodil.
Nebylo to úplně k ničemu. Asi jsme vyčerpali zásoby.
S tapiokou je konec?
Asi, vy máte větší štěstí, zkuste to.
To nebylo moc úspěšný.
Ne.
-Třeba jsme jenom špatnej tým. -Třeba, ale bavíme se.
Máme vzkaz. Poslouchejte.
Vybrat jednoho je vždy dřina, tak svoje ego nechte doma.
Jeden pádluje, druzí plavou. Za vítězství je imunita.
Bude to ve vodě. Vyhrajeme.
Dneska máme 15. den
a budeme soutěžit o imunitu.
Doufejme, že to bude něco, v čem můžeme lehce zvítězit,
protože rozhodně nemám chuť jít na radu.
Asi budou všichni plavat, kromě jednoho v lodi.
Gervase neumí plavat a je to čahoun,
takže nebude umět ani pádlovat.
Nevím. Třeba jo.
Ale rozhodně máme převahu.
Jeden bude zřejmě pádlovat a zbytek poplave,
což je fajn, protože máme Kelly, a ta se tím živí.
-Můžeš zazářit. -Panejo.
Čekala jsi na to.
Zazáříš.
Jsem profesionální raftová průvodkyně,
a tak zřejmě budu dneska pádlovat já.
Cítím trochu odpovědnost, ale nedělám si s tím starosti.
Vím, že Gervase neumí plavat,
tak počítám, že ho posadí k pádlu,
což je pro mě fajn,
protože ho dokážu kdykoliv porazit.
Vybrat jednoho je vždy dřina, tak svoje ego nechte doma.
Jeden pádluje, druzí plavou. Za vítězství je imunita.
Nejspíš je jasný, že pádlovat by měl Gervase.
Můžete to brát jako nevýhodu, že Gervase neumí plavat,
ale všichni máme své slabiny.
Ne každý z nás je ve všem dokonalý.
-Páni. -Plavat a pádlovat.
-Gervase musí pádlovat. -Tohle jim dojde.
Je to logický.
Jo, ale máme jinou možnost? Třeba ani nedostaneme vestu.
Nechte svoje ego doma.
Plavání beru tak z 80 procent.
Slyšel jsem, že v oceánu vás víc nadnáší slaná voda.
Ale já bych šel určitě hned rovnou ke dnu. Jako v bazénu.
Třeba musíme něco postavit,
plavci to budou strkat a jeden bude pádlovat.
Může být.
Kdo ví?
Každý den něco skrývá.
Hned to poznám,
jakmile to zavětřím.
Může to přijít jako blesk z čistého nebe.
Jen předzvěst, krásná jako růže.
Něco je ve vzduchu
a něco velkého se blíží.
Nemůžu se dočkat!
Kdo ví?!
Dnešní souboj o imunitu se nazývá Ztroskotání.
Pět členů z každého kmene uchycených na plovoucích troskách
bude simulovat potopení lodi.
Zbývající dva trosečníci musí zachránit
členy svého kmene pomocí člunů.
Kelly bude pádlovat za Tagie a Pagongové určili Gervase.
Předpokládá se, že všechno záleží na vás.
Každý budete v jednom člunu.
Musíte doplout až za svoji bóji, žlutou a oranžovou.
Jakmile budete za ní,
můžete začít se zachraňováním svých druhů.
Až budou ve člunu,
můžou vám pomoci s pádlováním.
Máte tři pádla a jednu naběračku,
protože ještě k tomu budete nabírat vodu.
Jde o imunitu. Poražení jdou večer na kmenovou radu.
Teď bych rád věděl, jak vás vybírali.
Proč pádluješ ty?
Protože se tím živím,
voda je můj živel.
Nemuseli jsme moc dlouho vybírat.
Pro tebe je voda naopak, jak už jsme řekli, úplně nová věc, že?
Ano.
Pádlování je menší zlo než plavání?
Tohle jsme si mysleli ze začátku,
ale věděl jsem, že to bude složitější.
Kromě toho je to show a já mám rád světla ramp.
-Vážně? Velký tlak. -Nevadí.
Oni nic nedělají, všechno záleží na tom ve člunu.
Dobře, hodně štěstí.
-Hodně štěstí. -Děkuju.
Za imunitu, do člunů.
Připraveni?
Start!
Lezte! Lezte!
Doprava.
Sem!
Gervasova poslední slova byla: "Mám rád světla ramp."
-Kdo bude večer nezranitelný? -Gervase!
Cítí se někdo obzvlášť nezranitelně?
Porazil mě kluk, který ani neumí plavat.
-Jenže neplaval. -Jo. Skvěle, Kelly.
Já jsem opravdu prohrála.
Hele, zase máme imunitu.
Vítáme tě zpátky.
JÍDELNA U NERUDNÝHO RUDYHO
Dnes večer zase podnikneme ten otravný pochod na kmenovou radu.
A bohužel tam budeme muset někoho vyloučit.
I přesto to byla nejlepší volba, dát do člunu mě.
Ale jak jsem říkala, někdy i nejlepší prostě nestačí.
Život by nebyl životem, kdyby každýho z nás občas nezahanbil.
Co mě nezabije, to mě posílí, viď?
Rozhodně. Tohle si opakuju pořád.
-Já taky. -Přesně tuhle větu.
Neustále musím myslet na to, jestli pro mě bude někdo hlasovat.
Zatím mi ještě nikdo hlas nedal,
ale teď ztrácíme členy. Vím jistě, že to přijde,
stejně jako u ostatních, co ještě nedostali hlas.
Mám tušení, že to bude Rudy. Proto budu nejspíš hlasovat pro něj.
Můžu jít.
Je to zajímavá hra a já v ní mám od začátku svou taktiku.
Už jsem uzavřel spojenectví a budeme spolupracovat
až do konce, než začne boj všech proti všem.
Vykročíme vstříc smrti.
Myslím, že jsem zranitelný. Věnoval všemu co největší úsilí,
ale v něčem se mi nedařilo, takže si lidi možná řeknou:
"Hele, ten Dirk ten není k ničemu dobrý. Je to lenoch." a tak.
Ale snad vědí, že jsem tu platný, takže se nebojím, že mě vyloučí.
Zítra tady budu.
Jdeme?
Co říct. Kmenová rada.
Těžká situace. Kelly, co vaše morálka?
Dvě velké prohry za sebou.
Pro mě osobně to bylo dneska hodně kruté.
Mohla jsem, měla jsem a chtěla jsem.
Řekla jsem tam na pláži nějaké poznámky,
neomlouvám se za ně, nemám to zapotřebí.
Opravdu jsem dělala, co jsem mohla.
Nestačilo to, a tak jsem spolkla hořkou pilulku,
ale nelíbí se mi to.
Seane, tvá role tady?
Velmi mlhavá. Nevím, co tady dělám.
Jak jsme tady dlouho? 15, 16 dní?
Ještě jsem nenašel svý místo, jen se bavím.
Ale vydržím, dokud to půjde. Budu kopat a křičet.
Dirku? Všiml jsem si, že poměrně hodně času trávíš o samotě.
Kolik z něj věnuješ přemýšlením o tom,
jak tady účinně zapadáš mezi ostatní?
Řekl bych, že málo.
Neumím si představit, že budu výkonnější.
Usilovně chytám ryby a je z toho krach.
Usilovně hledám tapioku a je z toho zase krach.
Usilovně pracuju... a nic se mi nedaří,
ale ne že bych se nesnažil. Víš, jak to myslím?
Richarde?
Jste spolu 15 dní.
Nevyhnutelně se vytvářejí jistá spojenectví, menší frakce.
Máte už nějakou vnitřní těsnou jednotku
a tato spojenectví se projeví při hlasování?
Spojenectví, o kterých mluvíš,
tedy já s Rudym a Sean bývá často s Dirkem,
Sue třeba zase s Kelly,
tak ta jsou při práci vlastně takovými malými týmy,
protože obvykle jsou na práci potřeba dva lidi.
Za větší spojenectví považuji to, které vytvořilo nás šest,
takže si nemyslím, že by ty menší týmy odvracely pozornost
od naší společné šestice.
Je čas hlasovat. Dirku.
Mám tě rád, ale moc reptáš.
Poprvé dávám hlas Rudymu,
a je to proto, že nás asi čeká atletická soutěž,
kterou musíme vyhrát.
To je jediný důvod, proč dávám hlas jemu.
Jinak je výborný.
Oheň na ostrově představuje život.
Vaše pochodně pak vaši přítomnost.
Přímo naproti vám jsou čtyři pochodně,
které představují první čtyři osoby vykázané z ostrova.
Dnes večer k nim přibude pátá.
Půjdu sečíst hlasy.
Napřed vám chci připomenout,
že po přečtení hlasů je rozhodnutí definitivní
a dotyčná osoba musí okamžitě opustit ostrov. Začnu.
První hlas.
Dirk.
Sue.
Rudy.
Dirk.
Dva hlasy Dirk.
Dirk.
Tři hlasy. Poslední číst nemusíme.
Kmen promluvil.
Je čas jít.
-Dobře. -Hodně štěstí.
Vezměte si pochodně a vraťte se. Dobrou noc.
Příště uvidíte:
-U Tagiů chodí Rich nahý. -Co je na tom?
U Pagongů způsobí Gervase rozruch sexistickou poznámkou.
Ženská je hned po krávě.
-Tak to bylo. -Bylo to jinak.
Řekla jsem holkám,
aby napsali jeho jméno na kus papíru
a do kamery udělali: Bůů.
Ještě než odejdu, chci poděkovat Bohu za tohle požehnání.
Tohle všechno byl jeden bláznivý výlet.
Naplánoval pro mě 15 dnů na tomhle ostrově.
Myslím, že jsem se snažil, a překvapilo mě, že mě odvolal tak brzy,
ale děkuji i za to,
protože vím, že má v úmyslu vyslat mě někam jinam.