V minulých dílech jste viděli:
Mezi Kimmi a Alicií to dost jiskřilo.
Nemávej mi těma rukama před obličejem!
Můžu si dělat rukama, co budu chtít. Jasný!
Co jsme řekla o slepicích! Nic!
Slepic mám po krk!
Ogakorové měli své vlastní problémy. Nezvládali úkoly.
Už mě nebaví prohrávat.
Ale Colbyho povzbuzování všem dodalo energii.
Musíme si sáhnout, až na dno sil, které nám ještě zbyly.
Dneska jim to pěkně ukážeme.
Připraveni? Vpřed!
Po dlouhém období neúspěchů Ogakorové zabodovali a získali imunitu.
Kuchové se vydali na kmenovou radu.
Znovu Kimmi.
Kmen promluvil.
Zbývá jich 11, kdo bude vyloučen dnes večer?
Titulky: milan@2012 Přepis z dabingu: hozu
Můj bože!
Našli jste sirky?
Prší a prší.
Včera jsme došli na místo kmenové rady.
Necelých pět minut po našem příchodu se spustil strašný liják.
Nejsilnější désť, který jsem tady kdy zažil.
Protrhla se nebesa a voda nám hned uhasila oheň.
Na zapálení svíčky v chatrči jsme museli použít jednu z našich zápalek.
Při světle svíčky jsme hledali naše nejteplejší
nebo spíš nejsušší oblečení, které jsme ještě měli.
Řada z nás si oblékla k cestě na kmenovou radu oblečení
ve kterém jsme spali.
Například já. Byla mi zima.
To je strašný!
To sem teče stropem?
Myslím, že jo.
Střecha teče jako cedník.
To je v háji.
Když tady prší, to znamená, že se v noci klepeme a nedá se spát.
Déšť nás dostává do hrozně nepříjemné situace.
Někdy to trvá celý den, než se člověk zotaví.
Je tu riziko, že onemocníte. Spí se ve studeném vlhku.
Ze všeho nejhorší je tady ale ten déšť,
protože zima je tady v noci vždycky.
Ale zima a mokro? Toho je trochu moc.
Strašný.
Dobrou noc, Jim Bob.
Buď zticha.
"Jim Bob."
Tohle fakt miluju.
Ve skrytu duše, to miluju.
Je neuvěřitelné, jak se dá žít.
Osm lidí z města tady dokáže žít, jen z darů přírody.
Je to obdivuhodný.
Dokážeme si opatřit nejen jídlo, ale i přístřeší, bezpečí a teplo.
Třeba ranní rozdělávání ohně z mokrého dřeva.
To mi prostě připadá úžasný.
Celý můj názor na život se otočil o 180 stupňů.
Já jsem zvyklý tábořit.
Nemělo by to pro mě být nic zvláštního,
ale přesto jsem se po 16ti dnech tady změnil.
Moc jsem se změnil
a když vydržím ještě dalších šestnáct dní.
Kdo ví, jaký budu pak?
Dnes je 16. den.
Všichni pořád přemýšlíme o sloučení, které brzy přijde.
Dojde k němu už za necelé čtyři dny.
Začalo nás tady šestnáct.
Až bude šest lidí posláno. Tak nás zůstane deset
a dojde ke sloučení. Budeme jeden kmen
a dál už pak každý bojuje, jen sám za sebe.
Čeká nás soutěž o poslední imunitu.
Nás šest a jich pět a to je obrovská výhoda,
protože oni jsou pod obrovským tlakem
a my doufáme, že se sloučíme v poměru 6:4.
A pak už bychom je mohli odstřelovat jednoho po druhém.
Máme důvod být namyšlení.
Těšíme se, že je porazíme a pak si z nich budeme utahovat.
Je to legrace nechat je trápit hlady.
Pak přijdeme a vyhrajeme jejich jídlo. To je ono.
Bože, já mám takovej hlad.
Je tam asi tak na tři tortilly?
Jo snad bych z toho tři udělala, ale spíš jenom dvě.
Bože, když si pomyslím, že oni jedí vejce.
Mizerové.
A polívku. A koření.
A kuře. A prase.
Strašně toužím po kousku čokolády.
Bojím se, že se zblázním.
Bez legrace. Mluvila jsem o čokoládě s Colbym.
O tom, že čokoláda uvolňuje ty samý endorfiny,
jako sex a tady nikdo z nás sex nemá
a proto tady asi vedeme ty hovory o čokoládě.
Já bych se mohla v čokoládě koupat.
Nemůžu to potlačit.
Zakousla bych se do jednoho z těch hracích kamenů.
Mléčná čokoláda.
Představuju si, jak bych polila horkou čokoládou
nějakýho pořádně sexy kluka
od hlavy, až k patě a milovala bych se s ním a přitom ho olizovala.
To je ta nejkrásnější představa.
Pomaličku to z něj olizovat.
Když člověk v noci leží ve stanu a slyší vzdychání po čokoládě,
tak hned ví o co vlastně jde.
Určitě ne o čokoládu.
Vanilková zmrzlina s horkou polevou, co všude kape.
Čokoláda je pro ni něco, jako náhražka za sex.
Tenhle výlet nebude zrovna moc jednoduchej.
Colby se mě trochu bojí.
Ví, že v těch mejch snech o čokoládě a sexu hraje zásadní roli.
Bože, už to nevydržím. Už to nevydržím!
Jsme možná ledacos, ale ne čokoládovej bar.
Snickers!
Kit Kats, Milky Way, M&Ms!
Reese's Cup!
Masový noky!
To je k zbláznění. Hele, nechte už toho.
Ať přijdou Kuchové.
Zbavíme se těch bláznivejch ženskejch.
Hádejte, co je k večeři?
Rýže.
Vařená rýže.
To je pro slepice?
Nemyslím si, že je v tom něco, co by ti mohlo ublížit.
Myslím, že by to bylo lepší vařený.
Uvidíme jestli je to jedlý.
Tak dobře.
Říkám si, jestli to není pošlapaný a podělaný od slepic.
Uvaříme to.
Je to fakt dobrý.
Chutná mi to.
Krmení pro slepice.
Přinesli jsme si sem slepice, kohouta, krmení pro slepice
a tak se pochopitelně, jako pravý Kuchové
snažíme zužitkovat všechno, co tady máme do posledního zbytečku.
Elisabeth a já jsme si řekli, jestli se to nedá jíst,
protože to vypadá, jako oříšky, zrníčka, kukuřice a pšenice.
Zdálo se nám to dobrý a tak jsme se zeptali slepic
a ty řekly: "Jo je to báječný."
Je koukejte, praská to!
Praská to, jako popcorn.
Hele, pojďte sem!
Je to popcorn!
Cože je to?
Je to popcorn.
V tý pánvi je popcorn.
Tenhle tábor je čím dál tím lepší.
Mě se ten slepičí popcorn moc nezdá.
Chutnalo to moc dobře, ale ošklivil jsme si to.
Při představě, že jím krmení pro slepice se mi zvedal žaludek,
ale chutnalo to pořád líp.
Chutná ti to?
Bože a jak.
Všichni jsme tomu propadli.
Je to skvělý.
Panebože!
A tak teď pořád jíme popcorn. Ráno ho máme k snídani.
Pak si ho uděláme odpoledne a pak večer.
Možná, že za čas zjistíme, že v tom krmení něco bylo.
Poznáme to, já nevím,
třeba až nám naroste osm bradavek nebo začneme snášet vejce.
Já nevím, ale než se to stane, tak to budu jíst. Protože je to výborný.
Vážně!
Zabijeme slepice, aby nám to neužírali.
Jerri a Amber šli na rajčata.
Jerri se rozhodla, že udělá smažený, zelený rajčata.
No, to bych chtěl vidět.
Budu dneska mučit naše chuťový buňky smaženýma, zelenýma rajčatama.
Musíš improvizovat.
To musím.
Díky.
Nejsou úplně zralý, ale...
Z těchhle rajčat smažený rajčata neuděláš.
Kdybys je nechala ještě pár dní na keři krásně by zčervenali
a byly by taky nádherně šťavnatý.
Pak by byly výborný, ale na to už je pozdě.
Neměl bys být předem takovej pesimista,
když něco napadne někoho jinýho.
Já nejsem pesimista. Nevozím se po tobě kvůli rajčatům.
Ale jo. Když jsme sem šli, tak jsi říkal, že to nejde.
Když budou dobrý, budu jen rád. To je přece hlavní.
Keith a Jerri jsou jako dvě kočky, pořád na sebe prskají
a hádají se kvůli smaženejm, zelenejm rajčatům.
Prokristapána! A my tady musíme sedět a poslouchat to.
Necháme je tady uležet.
Já myslím, že ještě nejsou hotové Keithe.
Byly by blátivý.
Nechám je na chvíli vyschnout, jinak by byly rozvařený.
Keith je šéfkuchař.
Nemůžeš ho urážet a říkat, že neví co dělá.
To je dost hrubý a myslím, že právě proto to Jerri tak ráda dělá,
protože moc dobře ví, že ho to nadzvedne.
-Ten obal musí vyschnout. -To nejde.
Už teď se ti rýže přichycuje ke dnu a připaluje. Rozpadají se.
Protože je pořád mícháš. Přichycují se.
Už dost!
Oba dva! Dejte si pauzu.
Nejsem jejich máma.
Nemám právo se mezi ně míchat a vyhrožovat jim vyloučením,
ale myslím že tenhle problém se musí odstranit.
Nemůžou tu bejt lidi, co tady spolu nevycházejí.
Z Jerri mám nepříjemný pocit.
Člověk kolem ní musí chodit, jakoby po špičkách.
Ale tahle situace mě už vůbec nebaví.
Dáš si ještě?
Jo rád. Jsou jako okra.
Vážně, jako okra.
Chutnala jsi je? Co jim říkáš?
Jsou hrozně kyselý. Je to šíleně kyselý.
Jo, protože jsou zelený.
Říkal jsem, že to bude hnusný a taky je.
Chudák Colby snědl všechny.
Včetně mých a ještě je chválil.
Colby je v hlavě džentlmen.
Bylo to hnusný.
Jaká bude asi dneska odměna?
To já nevím, ale z dneška mám dobrej pocit.
"Náš příští úkol nebude žádná legrace."
"Teď zjistíme, kdo se bojí tmy."
"Vítězové budou mít piknik a poražení nic!"
Piknik!
Budou sendviče a džem.
Budou sendviče.
A určitě, tam bude i něco sladkýho!
Tino!
Bude nějaký jídlo.
Jasně, že bude!
Spousty jídla! Uvidíš!
"Pro vítěze je piknik a poražený maj smůlu."
A já se tmy nebojím, holky.
To není dobrá zpráva.
Alicia a já, se hrozně bojíme tmy.
My nechceme bejt ve tmě.
Tentokrát teda kmen nevedu.
Jdu vzadu.
Vítězové maj piknik.
Piknik, slyšíš.
Zprávu o odměně za dnešní noční úkol
jsme právě dostali stromovou poštou.
Protáhne se to určitě přes půlnoc a píše se tu,
že jen jeden může vést celý kmen
a vypadá to, že to bude záležet jen na jednom člověku.
Dobrý. Dobrý. Dobrý.
Za mým hlasem.
Nechceme, aby soupeři vyhráli piknik,
protože dneska nás čeká velké klání o další imunitu
a kdyby vyhráli piknik, tak by je to povzbudilo a to nesmíme dopustit.
Za mým hlasem. Za mým hlasem.
To teda rozhodně.
Bože piknik! To je fantastický!
Žádná práce. Žádný loupání, ani krájení ani...
Všechno připravený.
A možná i chardonnay.
A sýr a krekry.
A teď trochu do kopce. Rovně.
Pardon! Doprava.
Trochu doprava a teď rovně. Rovně!
A teď ruce nahoru.
Prsty směřují k nebi.
Čerpají energii.
Kuchové to vyhrát nesmějí.
Nezaslouží si to!
Jedli si teď jako králové
a myslím, že by bylo hezký, aby to teď nechali nám.
Jo, piknik!
Hlavní je jídlo.
Pojďte sem ke mě.
Tak jak to jde?
Dobře.
Chcete znát výhru?
Dám vám malý vzorek. Jeden chips doritos.
Jeden chips a jeden hlt.
Horská rosa, páni.
A studená!
To vás postaví na nohy.
Když se vám podařilo přežít tady v buši,
jistě si navzájem důvěřujete.
Aspoň do jisté míry.
Každý kmen si vybere jeden pár očí.
To bude váš kmenový vůdce.
Ostatní budou mít zavázané oči.
O úspěchu rozhodnou komunikační schopnosti vašeho vůdce.
Vůdcové usednou na určená stanoviště a smí používat pouze hlasové povely.
Ty které jste si vybrali, Nick za Kuchy a Jerri za Ogakory,
budou navigovat svá slepá družstva při plnění úkolů.
Družstvo, které splní všechny úkoly jako první vyhrává.
A nyní úkoly:
Každý kmen má dvě klády a kozu na řezání.
Každý kmen má za úkol, položit dřeva na kozy.
Další úkol: Přistoupíte ke stolu.
Vezmete jednu vrš a vyměníte ji za vrš ve vodě.
Až splníte úkol, čeká vás několik kbelíků,
každý člen kmene přejde k nádrži a naplní kbelík vodou.
Až bude plný, vůdce vás navede k sudu, kde plný kbelík vylijete.
Až sud přeteče, čeká vás poslední ůkol.
Uchopíte koš a odnesete ho na stůl.
Kmen, který postaví koš na stůl jako první vyhrál.
Připraveni? Teď!
Kuchové!
Nemáte ani tušení, jak těsný to bylo.
Děkuju.
To jsem potřebovala.
Každý z nás si uvědomuje, že dneska určitě musíme vyhrát.
Rozhodně každý.
Prostě je dneska musíme porazit.
Je to nutnost.
Když dneska prohrajeme, tak budeme 4 proti 6.
Potom nás odstřelí jednoho po druhém.
Když to dneska nezvládneme, tak to neznamená konec.
Ostatní si myslí, že když dneska neuspějejeme
tak už zbývá si jen lehnout a umřít.
Já rozhodně nebudu nečinně čekat,
až mě Kuchové po sloučení odstřelí.
Ani mě nenapadne.
Vládne tu takový divný napětí.
Colby, teď nemyslí na nic jinýho, než na hru
a Amber a Tina splétají jedna druhý vlasy
a vykládají si o střední škole...
Možná víc než kdo jiný, a je to dost divný, protože ve druháku...
Všichni jen tak klábosili, jako by se nic nedělo.
Já jsme chtěla být sama a soustředit se.
Pochopila jsme, že musím odejít z tábora.
Je mi jasný, že všechno je takový...
Vážně je všude tma a já musím jít v zástupu...
Všichni se někam rozprchly a já jsem šel kousek proti proudu.
Sedl jsem si a přemýšlel o hře.
Když se kmeny spojej, člověk musí bejt daleko sobečtější,
protože od té chvíle jede každej už na vlastní pěst.
Musí myslet na všechno a snažit se dostat co nejdál.
Všichni to dneska v táboře berou tak, že jestli dneska večer prohrajeme,
budeme snadná kořist a Kuchové nás vyzobou jednoho po druhým.
Já v tom vidím, jak se vetřít do jinýho kmene,
trochu jim nahlodat morálku, zabrnkat na nervy a vytěžit s toho.
Když nás budou sestřelovat jednoho po druhým,
tak aspoň odejdu s pořádným rámusem.
To si teda užiju.
Čtyři zabraly. Dvě jsem vytáhl.
V tý plechovce lekly stejně rychle, jako na suchu.
Asi měly málo vody.
Měly ponořený hřbety.
Asi se moc ohřály.
-To bylo vedro. -Ještě je.
Měli jsme doritos, popcorn a k obědu rybu a rýži.
Přineste vodu!
Co je? Co ti je?
Proboha.
Je popálenej. Hrozně je popálenej.
Skoč do vody.
Co se stalo?
-Mike omdlel. -Omdlel a spad do ohniště.
Zůstaň tam, Mikeu.
Mám tam jít za tebou, chceš?
Omdlels?
Foukal jsem do ohně a kouř mi šel do obličeje.
Dýchal jsem ho. Omdlel jsem.
Koukejte.
Nech ty ruce ve vodě.
Já vůbec nevím, jestli mám sevřít dlaně nebo ne.
Nedělej to.
Vydrž! Ne! Ne! Nechoď na hloubku, kdybys zase omdlel.
Měl by teď zase zůstat ve vodě.
Sakra, to bolí čím dál víc.
Neboj se. To bude dobrý Mikeu.
Nechoď na hloubku, Mikeu.
Já nejdu. Jen jsme si klekl. A tuhnou mi ruce!
Už jdou.
Už tu budou. Prostě zůstaň, kde jsi. Zavážou ti to.
Nech ty ruce pod vodou.
Vydrž, Mikeu.
Seš dobrej Mikeu, buď silnej.
Popálil se ošklivě.
Nechoď na hloubku. Zůstaň tam, kde jseš.
Zdravotníci tu budou za chvíli. Ošetří ti to, jo?
Nic to není.
Nedívej se na ruce. Nedívej se na ně. Nech je ve vodě.
Omdlel, když foukal do ohně?
Hodně se sehnul nad oheň a hrozně se roztřásl.
Vypadalo to, že má nějakej záchvat.
Až ti to zavážou, tak ti hned bude líp.
Radši je drž pod vodou.
Co mám dělat? Řekněte mi co mám dělat?
Na obličej. Děkuju dámy.
Už je to lepší.
Tady. Tady je. Vidíš.
Sakra. Pěkně jsem to zvoral.
Nadýchal jsem se kouře. Omdlel jsem. Upadl do ohně.
Můžete vstát?
Něco proti bolesti. Injekci nebo co chcete.
Mě je to jedno, jen mi něco dejte, ať už ta bolest přestane.
Souhlasím se vším.
Hned ti dají injekci.
Mě je jedno co. Já jim věřím. Hlavně dělejte.
Anestetikum?
Dobře.
Dýchejte zhluboka. Nadechujte a vydechujte.
To vás zklidní.
-Mám dejchat jenom pusou? -Jen ústy.
Nadechujete a vydechujte.
Pokusíme se vás zvednou.
Vyneseme vás z vody. Ovážeme vám ruce a bolest přestane.
Mikeu, dáme vám na to studený obklad.
To je ono.
Výborně. Skvělé. Ještě druhou ruku.
Vyndejte ji z vody.
Mám vás rád!
My tebe taky, Mikeu!
Kde jsou mí přátelé?
Jen klid, hochu.
Kucha!
Ahoj, Mikeu.
Milujeme tě.
Už to bude dobrý.
Já tu na ně dám pozor.
O nás neboj, kamaráde.
Nevidím Rodgera.
Tady jsi.
Tys myslel, že jsem šel na ryby, viď?
-A nikde nevidím Elisabeth. -Elisabeth je tady.
Tady jsem.
Jste statečný lidi.
Jste báječní a já vás mám hrozně rád.
Jsme v pohodě o nás se vůbec neboj.
Jsme jedničky.
Budu na vás myslet ve dne v noci.
Miluju vás, rozdrťte je. Víte, dobře co máte dělat.
Jasně!
Víte, jak na to. Že jo?
Ale ne, bože.
Je to divný.
"V táboře Kuchů se právě stala nehoda
a jeden z jejich hráčů byl evakuován."
"Proto dnes nebude žádná soutěž o imunitu a
vás 5 automaticky putuje do sloučení."
"Další informace obdržíte později."
To je strašný.
-Proboha. -Jo.
Snad jsou v pořádku.
Ale, co teď bude? My teď postoupíme.
Jestli jich je teď míň?
Tak to jich zbylo teď pět, ne?
Snad to není uštknutí a rychle se to zahojí. Třeba zlomenina?
Hadí uštknutí je možná lepší, než ošklivá zlomenina.
"Evakuace."
To muselo bejt opravdu zlý.
Bylo to divný. Seděli jsme tam
a usmívali se něj a on ještě vtipkoval.
Bylo to drsný, víte?
Když nám zmizel z pohledu, bylo to něco jako dekomprese.
Kruci, jak se to mohlo stát? Hrozně to bolí, víte?
Protože najednou si člověk uvědomí,
že byl nějakou dobu s partou lidí tady v divočině.
Dělali jsme všechno společně.
Jednou jsme vyhráli a jednou prohráli.
Všichni jsme spali vedle sebe a najednou tu jeden z kamarádů leží
a chce nás všechny vidět. Každý z nás.
V jednu chvíli říkal, něco jako: "Nevidím Elisabeth."
A já mu říkám: "Já jsem tady Mikeu, já jsem tady."
A on vůbec od nás nemohl odtrhnout oči.
Buď vyhrajeme nebo prohrajeme, ale vždycky to uděláme jako tým.
Ledaže by někdo vyskočil...
Vyskočil z člunu uprostřed proudu, ale i to je možný.
Musíme spolu držet jako tým a možná,
že ta Mikeova nehoda přispěla k tomu,
že si někteří z nás uvědomili,
že jsou důležitější věci, než milion dolarů.
To sloučení bude silný zážitek. Ogakorové si asi oddechnou.
Myslím, že jsou to milí lidi a myslím,
že je mrzí co se stalo a je jim líto nás a hlavně Mikea,
ale nebyly u toho.
Neprožívaly to s námi. Neslyšeli ho naříkat
a tak pocit toho prvního zděšení,
velice rychle vystřídá obrovská úleva a uklidnění.
Budou si říkat: "Sloučíme se a teď je máme."
Museli z nás mít strach, museli se bát.
Dnešní soutěž jsme nemohli prohrát v žádném případě
a tak je musíme porazit.
Musíme je rozdrtit. Rozmetat.
Tak, jak si to Mike přál.
To bylo to poslední co nám řekl a přesně tak to uděláme.
Otče náš, vzdáváme ti dík za dnešní boží den a všechny tvoje dary.
Děkujeme ti pane za všechny tyto ryby,
které pro nás dnes Mike chytil a modlíme se, aby jsi stál při něm,
až bude na operačním stole.
Stůj i při lékařích, kteří ho budou operovat.
Dodávej jim sílu a moudrost a dej, aby jeho ruce uzdravily
a on je měl takové, jako předtím.
Modlíme se, aby jsi byl s ním. Aby jsi byl s jeho rodinou.
Aby jsi jim všem požehnal a dal jim sílu.
A prosíme tě, aby jsi požehnal i nám co jsme zde v této skupině
a prosíme tě, veď nás.
Dej nám sílu a buď s námi.
O to tě prosíme, ve jménu tvého syna, Ježíše Krista. Amen.
V příštím dílu uvidíte:
Stěhujeme se!
Kvůli Michaelově nehodě se Kucha a Ogakor slučují 5 ku 5.
Přichází čas oslav, ale i zkouška věrnosti.
Colby přišel ke Keithovi a ukazovali na nás a rozpočítávali na prstech.
Ta půjde první, ten půjde druhý...
15 minut potom, co jsme se sloučili.
Člověku se nechce odejít.
Čím déle tady je, tím déle by chtěl zůstat.
O vítězství ani tolik nejde. Jde především o hru.
Vítězstvím to všechno končí.
Ta hra je pro mě nejdůležitější.