V minulém dílu jste viděli.
Snahu postavit vor u Rotu téměř ukončila zranění.
Ale nakonec se to vyplatilo, jejich vor dojel jako první a Rotu získali odměnu.
Rob využívá upadlou morálku Maraamu, taktizuje,
a stává se tím, kdo tajně tahá za nitky.
Strach drží lidi poslušné.
Když se bojí, že by mohli o něco podstatnýho přijít,
tak udělají vše, co řekneš. I když by to udělat nechtěli.
Je to jako v Kmotrovi.
Ale Rotu získalo i další vítězství v důležitém souboji o imunitu.
Na kmenové radě se Maraamu drželo Robových rad
a z ostrova vyloučili Huntera.
Kmen promluvil.
Zbývá jich 13, kdo bude vyloučen dnes?
Vytvořeno pro rip: [survivor.s04e04.the.winds.twist.dvdrip.x264]
Překlad a časování: Hebel
Vše o Survivorovi najdete na: www.survivorweb.cz
Potřebuješ víc dřeva?
Tuhle hru prostě řídím já.
Já jsem ten, kdo ovládá většinu hráčů.
Hunter si to vůbec nedokázal uvědomit.
Přidej, nějaký menší.
Včera večer na kmenové radě se čtyři lidi
z našeho kmene rozhodli vyloučit Huntera
a to byl podle mě dost hloupý nápad.
Myslím, že je to kvůli Robovi a Seanovi.
Oni nedokázali snést, že by to tady mohl řídit někdo jiný.
Podle mě bychom se měli vrátit a začít pracovat tak, jak chtěl Hunter.
To byla asi hlavní příčina toho, proč ho vyloučili.
Vážně bych chtěla vědět,
proč jste vyloučili jednoho z nejsilnějších členů kmene.
Každý k tomu měl svůj důvod.
Jsem ráda, že jsem tady.
Myslela jsem, že půjdu a jsem z toho docela v šoku.
Tady je hlavní udělat, co nikdo nečeká.
Dívám se na to takhle. Celá hra nemá pravidla, takže...
Já vím, už jsme o tom mluvili, já jsem ti říkala, že bychom měli volit opačně.
Já jen, že když se rozhodnete, že mě vyloučíte, je to vaše věc.
Nikdo mi to neuměl vysvětlit.
Sarah říkala, že prostě měla takový pocit,
že se musela rozhodovat mezi dvěma, koho se chce zbavit.
Rob jednoho z nich zvolil, a tak ona volila stejně.
Ona není schopna samostatně myslet.
Nevím, na co jsem při tom myslela.
Ty sis myslela, že půjdeš?
Jo, myslela. Vážně, byla to blbost vyloučit jeho.
Jsem rád, že se vyvedl ten plán.
Taky jsem ráda, že jsem to tak udělala.
Myslí si, že tohle je teprve začátek.
Já teda nevím. Doufám, že to není úplný konec, protože já nechci skončit.
Ale asi půjdu jako další.
Někoho jako já tu asi nebudou držet.
Měla vzadu takovej velkej ohon.
- Velkej ohon? - Jo.
Skoro jako barbie.
- Bezva. - Hotovo.
- Díky, hochu. - Není zač.
- Pěkně sis máknul. - To jo.
Ahoj kámo.
Tenhle kmen, to je rodina, a to si říkáme už od prvního dne.
Nevím, jestli to může být ještě lepší.
Jsme teď úplně v pohodě. Cítíme se báječně.
Je tu cítit rodinná hrdost, ale nevím, jestli to ti druzí mají stejně.
Myslím, že s každým dalším dnem náš kmen získává pořád větší a větší sebevědomí.
A lidi začínají taky trochu odpočívat.
Včera byl nejlepší den, co jsme tu zažili.
Tenhle kmen je báječný. Pořád vyhráváme.
Asi proto, že jsme jednotní a že se máme všichni rádi.
Je to vážně úplně neskutečné, když vidím,
jak osm lidí drží spolu a jak si každý den navzájem pomáhají.
Nejen, že se před každým závodem povzbuzujeme,
ale každý den udělá někdo něco, co prospěje ostatním.
Já tady opékám kokos.
To vynalezl včera večer ten nejhorší kuchař na světě - John.
Chtěl, aby nám jídlo víc chutnalo, ale přišel na to náhodou.
Kokosy zespoda na pánvi spálil a bylo to vážně moc dobrý.
Trosečnická svačinka.
Je to horký, bacha.
Tohle si budeme dělat každý dvě hodiny, možná častěji.
Hlavní ale je, že každý v tomhle kmeni má rád ostatní
a váží si jich jako individualit.
Ať chceme nebo nechceme, stáváme se v jistém smyslu něčím jako rodina.
A to je moc dobře, pomáhá nám to.
Máme poštu.
Tak jo, poslouchejte.
"Soutěže svalů i ducha jsou proti tomuhle ničím,
a když se ke kotouči postavíte,
váš svět se převrátí a hlava zatočí."
- To bude nějaký kolo štěstí. - Píšou tady soutěž ducha.
Třeba komu se míň zamotá hlava.
V poště byl dřevěný kotouč.
Něco nás k tomu napadalo, ale pak jsme si řekli, že počkáme a uvidíme.
Byla to zábava. Vymýšleli jsme všechno možný, ale všechno to asi bylo špatně.
Možná se to dneska všechno konečně zlepší, kdo ví?!
Teď začíná být ta hra zajímavá.
- Zdravím vás. - Ahoj, Jeffe!
Takže, dnes to není závod o odměnu ani o imunitu.
Je to taková zvláštní věc.
Na konci někoho z vás čeká odměna
a ti další budou, tak jako obvykle, zklamaní.
Začneme.
První krok: vyberte si jeden kotouč, jedno jaký, je to náhodný výběr,
a postavte se na něj. Jděte všichni.
Zoe, jsi první. Slez z kotouče a obrať ho.
Máš nový šátek.
Starý si sundej a uvaž si nový. Nic se nemění, jsi pořád Rotu.
Uvaž si ho a postav se sem.
Jsi další, Gino.
Také beze změny, stále jsi Maraamu.
Gabe.
Jdi k novému kmeni, pořád Rotu.
Neleh.
První změna.
Teď jsi Maraamu.
Postav se k Gině.
Johne.
Zůstáváš. Jsi pořád Rotu. Postav se na rohož.
Vee.
Pojď na to.
Změna. Teď patříš k Rotu.
Bůh je pořád stejně dobrý.
Postav se k novému kmeni.
Robe.
Teď patříš k Rotu.
Kathy.
Teď jsi Maraamu.
Jdi ke svému kmeni.
Seane.
I ty jsi nový Rotu.
- Jsem Sean. - John.
Sarah.
Takže Sarah zůstává. Pořád patří k Maraamu.
Pane jo, tady jsou samý ženský.
- Já jsem Sarah. - Kathy.
Roberte, jsi na řadě.
Jsi členem Rotu.
Nových Rotu.
Bezva.
Budeme kmen samých žen.
Paschale.
- Máme v týmu taťku. - Je tady taťka.
Teď jsi Maraamu.
Tak Tammy, jsi poslední.
Přidej se ke kmeni.
Dobrá, máme nové kmeny.
Maraamu, Rotu.
Počet příslušníků kmenů se nijak nezměnil, ale členové se proházeli.
Chtěl bych vás pouze ujistit, že tak jako všechno ostatní v této hře,
i tahle změna byla nachystaná už dlouho před tím, než jste se dostali na Markézy.
Nepochybuji o tom, že někdo z vás to považuje za záchranu v poslední chvíli,
jiný za trest.
Není to tak ani tak.
Je to jen hra.
Uvidíme se zítra.
Jsem Sean.
To je dobrý.
Tak tohle je náš nový dům, lidi?
- To je ale krása. - Ukážu vám to tady.
Co je tohle?
Tohle je chlebovník a tohle je mangovník.
Když sem přišli, bylo to zajímavé.
Provedly jsme je po táboře a ukázaly jsme jim naše ovocné stromy.
Stačí jen sbírat ovoce ze země.
Co je támhleto?
Hele, na zemi jsou limety, koukejte.
Byla to radost vidět jednou zase lidi,
kterým nestačilo jenom sedět a líně koukat.
Hele, rostou na tom grepy. A kolik jich tam je.
Bacha na hlavu.
Přišla jsem z kmene, kde se vstávalo za svítání.
Zkontrovaly se pasti a pak se šly sbírat mušle,
takže pro nás to bylo najednou jako ve čtyřhvězdičkovém hotelu.
Ovoce na stole.
To bylo vážně skvělý.
Vy máte taky mango, jo?
Máme hromady manga. Tady ho můžeš sníst, kolik budeš chtít.
Bylo to hezký dostat se jinam a vidět jiný místo.
Ta pláž je nádherná.
A to ovoce, to je mnohem lepší než všechno, co jsme měli u Rotu.
Tady je to mnohem lepší. Už jenom kvůli tomu ovoci.
Čím se živíš?
Já jsem do letoška učila, ale pak jsem toho nechala.
Dělám barmanku a šetřím si teď na vysokou.
To je dobrý.
Já teď dělám v realitce, ale začnu zase chodit do školy.
- Do jaké? - Budu dělat ekologii.
- To já taky. - No neblázni.
Gina a Kathy hned měli něco společnýho.
Obě se zajímají o ekologii a chodí do přírody, takže pro Ginu to je dobré.
Každé ráno jsme měli ranní vysílání a každý v tom měl nějakou roli.
Já dělala kosmetiku, ona byla sportovní reportérka
a Hunter lítal s vrtulníkem a dělal počasí.
- Huntera jsme teďka vyloučili. - No jo.
My jsme mu říkali surfař. Mysleli jsme, že vydrží až do konce.
Byl silný, dokázal pořádně máknout. Byl bezvadný.
Ale čtyři lidi si řekli, já nevím proč, že ho vyloučí.
Nejlepší chlap na světě.
Měl jsem pocit, že tenhle kmen byl nějaký takový líný.
Ani nevím proč, protože někteří členové už tady nejsou.
Ale už jenom to, že tu mají to ovoce a to my jsme tam nic neměli.
Museli jsme si všechno zasloužit.
Tohle je lepší než každý den krevety.
Na novou rodinku.
Hezké místečko. Lepší, než jsem si myslel.
Jak to u vás vlastně chodí?
Jak to tady máte zařízený?
Vstává se za svítání.
Takže po soutěži máme v kmeni tři nové členy.
Je tady Vee, Rob a Sean.
Když jsme se vyměnili, měla jsem radost.
Já jsem ty, co u nás byli dřív, měla hrozně ráda,
ale taky jsem se těšila, že v kmeni budou nějací nový lidé.
To je náš kokosovej popcorn.
Ochutnejte, je to dobrý.
Nemáte hlad? Neměla bych uvařit?
- Hm, to má ale zvláštní chuť. - Je to dobrý.
Když jsme přišli do tábora Rotu, tak jsem měla pocit, že nás upřímně vítají.
Ale taky jsem cítila, že automaticky čekají, že rovnou zapadneme
a že se hned každý dá do své práce.
Neskočíte někdo pro limetky? Jsou cestou k vodopádu.
My jich sníme tak 40 každý den.
Okamžitě jsme si všimli, že tihle lidé jsou jak mravenečkové.
To je...
My tam stáli a...
My jsme dřív většinou od rána seděli a jen tak civěli.
A odpoledne jsme nedělali už vůbec nic.
Někdy jsme ten den dokonce ani nezatopili pod pánví.
To bylo jen utrhnout, sníst, zahodit.
Máte přezdívky?
Johny Pánvička. Xena. Tonga. Scoop. Generál.
V tuhle chvíli si nejsem jistý,
jestli dokážu překonat tu jejich početní převahu.
Protože je tu pět starých členů a my jsme jen tři noví.
Teď bude nejdůležitější, abych zjistil,
jestli se s nima vůbec dokážu nějak sblížit.
Gabe je bezvadnej, přijde mi hodně chytrý.
Ale myslí si, že je chytřejší, než opravdu je.
A když jsem poprvé uviděl Johna, tak mi přišel zvláštní.
U něj fakt nevím. Občas mi přijde docela drsnej,
ale taky pořád vaří, takže vážně nevím.
Ale v noci vedle něj spát nebudu.
První noc určitě ne.
Generál mi přijde taky jako milý chlapík.
Je velký a drsný a chce, aby to každý věděl.
Asi má malýho pinďoura.
Tammy je zasnoubená, tam moc naději nemám.
Zoe je celkem pěkná, ale je drsná.
Zoe je podle mě nejtvrdší chlap v tomhle kmeni.
Nevím, jestli je to zrovna parta podle mého gusta,
jestli tu mám být vtipný nebo nenápadný, jako jsem býval dřív.
Ale je jasný, že se hra změnila. Možná k lepšímu, možná k horšímu.
Teď nevím.
Jo, aha, mapa.
Já ani nevím, jak se vyslovuje jméno tohohle kmene.
Kde máte vůbec vodu?
Jo, tady je cesta.
Šli jsme po cestě pro vodu.
Bylo neuvěřitelné, že někdo chtěl jít pro vodu.
- No tak běž, mamko. - Jasně.
Je to teď úplně nový život.
Já zůstala u Maraamu, ale jsou tu teď tři noví členové, a to je fakt báječné.
Najednou zase máme vodu, máme jídlo, máme všechno.
On byl tak úžasný, měli jsme toho tolik společného.
Byl to ten nejlepší chlap na světě.
Když jsem si včera představovala, že mě vyloučí, byla jsem z toho bez sebe.
Nepochopím, že se zbavili Huntera.
Jediný důvod, proč to udělali, je, že jsou to lenoši. Lenoši!
Tak, tady máme vodu. A je jí dost.
Já úplně zírám.
Promiň, ale musím pořád něco dělat.
Voda se musí nejdřív převařit, takže...
Já vím, já jen, že je to úplně jinak než u nás.
Je to dost zajímavý odejít od Rotu. V tom kmeni byli všichni dost pracovití.
Je to zvláštní, že jsem tady. Tady je to jinak.
- Mužský se konečně najedí. - To teda jo.
Tady tolik korýšů není.
Jsem moc ráda, že se to takhle změnilo.
Jsou asi zklamaní, protože jejich kmen byl hodně blízko k vítězství.
Jenže už jich bylo o hodně víc, tak aspoň vyměnili pár lidí z každého kmene.
Mně to tedy vůbec nevadí. Jen ať si těch našich lenochů trochu užijí.
Tak jo, naskládej to tam.
A na co tolik dřeva? Sbírá se na celý den?
Jo.
Je tu děsný horko, připadám si skoro jako v pekle. Je to příšerný.
Když to srovnám, je to jako noc a den.
Tihle jsou posedlí prací. Pořád jen dělají.
Nenechají nás ani na chvíli vydechnout. Každý dvě vteřiny někdo něco chce.
Tohle se musí vykopat. Budeme si muset udělat jiný, tenhle se mi už nelíbí.
Není to moc šikmo?
Copak na tom záleží?! Je to dobrý.
Už nějaký roky stavím a vím, co je to kopat příkopy.
Fakt?
Lopatou se to těžko dělá, lepší je to dělat pádlem, chápeš?
Přijde mi, že se to na tomhle ostrově nějak přehání s prací.
Pořád máme pocit, že nás někdo hlídá, ale otroctví už je zrušený, ne?
Jenže tady to tak nevypadá.
Večer už jsem tak hrozně utahaný, že si chci lehnout.
Prostě si sednout k ohni.
Tak Robe, jak se vám tu líbí?
No, abych řekl pravdu,
tahle část ostrova mě moc nebaví.
Ani holky tu nejsou tak hezký, jak byly u nás v kmeni.
Jo, to ne. Holky v Maraamu měly velká prsa a malý bikiny.
Tady mi přijde, jako když je tu osm chlapů.
Osm chlapů a jedna holka.
A ta se jmenuje John.
Co si o tom myslíš?
Ale mě se tu jedna docela líbí.
Ahoj, Tammy.
Líbím se ti jenom proto, že ti dávám jídlo.
Naber si hrst a já to odnesu ostatním.
- Tammy, ta se vyzná. - Tammy ví, o co jde.
- Díky kotě. - Za málo.
Ale ta by se nám na ostrově hodila.
Je dobrá.
Dokud bude nosit jídlo, tak je dobrá.
A jak se zastaví...
- Končí. - Končí.
Jestli se Sean a Rob rozhodli, že nebudou dělat,
že je budeme krmit, tak hodně rychle skončí.
Okamžitě.
Zítra si spolu vyrazíme na malý výlet.
Vezmeme to kolem támhle toho výběžku a budeme se válet.
- Co ty na to? - To bude dobrý.
Ráno jsme vstali, zapálili oheň a domluvili se, že půjdeme na výlet.
Nabereme nějakou vodu a prohlídneme terén.
Je to jako spalničky.
- Jdeme, taťko? - Ano, můžem. - Ty poneseš vodu?
- Sarah, není ti nic? - Ne, proč?
Jde jako na procházku. Moc se nepředře.
Kathy se rozhodla, že nás povede, že ví kudy.
Ale někde jsme sešli ze stezky nebo co.
A pak už jsme nevěděli, kde jsme a jednoduše jsme zabloudili.
Už jsme moc vysoko, musíme dolů.
Pro jistotu půjdeme zpátky, abychom nesjeli ze stráně.
Ze začátku to všechny docela bavilo, ale pak už toho chození začali mít dost.
A taky se jim asi nelíbilo, že jsme zabloudili.
Nejspíš nejsou na chození v lese moc zvyklí,
já jsem měla celkem jistotu, že to dopadne dobře.
Buď sejdeme k laguně nebo půjdeme dolů a pokusíme se najít stezku.
Ale měli bychom se už hnout.
Souhlasím, půjdeme.
Neleh a Paschal byli podle mě asi naštvaní.
Někdy je vidět, že jim jde Kathy trochu na nervy,
protože ona je docela agresivní a oni tolik agresivní nejsou.
Jsou támhle vzadu. Nebudu čekat.
Byli na ni naštvaní. Ona chtěla jít dál a oni chtěli pořád odpočívat.
Oni spolu, myslím, docela drží.
Bylo to dost složité, ale nakonec jsme našli hlubokou skalní tůň.
Tohle jsou teda obrovské krevety.
- Vidíte je? - Vidím.
- Bože, co to je? Myslíš, že krevety? - Jo.
Támhle je pět hodně velkých.
Našli jsme takový potok, byla tam tůň a v ní pořádně velké krevety.
Měly takových 8-10 centimetrů.
Neleh si chtěla nějaké nachytat s sebou.
Sarah si prostě sedla na břeh a celou dobu si drbala nohy.
Vůbec nepomáhala, když jsme sbírali něco k jídlu.
- Jo, já vím kudy. - Hlavně opatrně.
Nakonec si Sarah řekla, že už ji ty mušky pokousaly dost,
a rozhodla se, že půjde pryč, zpátky do tábora.
Nám to bylo jedno, stejně nic nedělala.
Já jsem tu hodně zhubla a jsem hodně zesláblá.
Koušou mě mouchy, jsem z toho úplně šílená.
Já myslela, že si snad ty nohy useknu mačetou.
- Gino, slyšíš mě? - Ztratila se.
Nevzpomínáš si, jak daleko je ta stezka?
Já ani nevím, kde jsi.
Sarah prostě nedokázala najít cestu zpátky, tak se vrátila.
Vypadá to, že nikam nepůjdu.
Sarah se ráda povaluje, ale to je asi jenom její věc.
Vůbec nepomáhá.
Ale Neleh, Paschal, a vypadá to, že taky Gina, rádi hledají něco nového.
Nechtějí pořád jen ovoce ze stromu.
- Máš ještě? - Dvě.
- Chutná vám? - Bezva, děkuju.
- Chcete ještě? - Jo.
- Děkujem, Tammy. - Není zač.
Říkám ti to jako kámoš. Je jich tady pět starých a drží při sobě, a to fest.
Jediné, co nám zbývá, je vyhrát příští závod, aby si nás tu nechali.
Jinak nás, mě i tebe, jednoho po druhým vyšoupnou.
Těch pět tu bylo už před náma a je to jedna parta.
My budeme první, kdo půjde, když budeme muset volit,
takže nezbývá než ukázat, že za něco stojíme.
Jestli jim nepolezeme do zadku, a já se na to nechystám,
tak ať se Rob připraví, že poletí jako první.
Možná mě vykopnou po něm, ale říkám vám, že nebudu držet hubu.
Jen ať se dozvědí, odkud ten Sean je.
Proč se máme dřít, když je jasný, že se nás stejně zbavíte.
Nemusíme nic dokazovat, snažíme se sem zapadnout, trošku se při tom pobavit,
ale jestli na nás chcete něco zkoušet...
Hele, chtěl bych vědět, jestli to myslíš fakt vážně.
To teda myslím.
Říkám ti, že tu nebudeme za otroky. Nebudeme nikomu nic dokazovat.
Když si budeme chtít odpočinout, odpočineme si.
Vy jste blázni, chvíli neposedíte.
Jo, jo, a teď si zaběhnu tak, tak aspoň padesát mil.
A teď si useknu nějakej kokos.
Tak ho usekni, jenomže já si chci odpočinout a ta věčná práce už mě štve.
A už jsem dospělej a to by vám teda mělo být jasný.
- Já jsem nechtěl... - Proto tady nejsem, mám toho plný zuby.
Nás tady nikdo buzerovat nebude. Nikdo!
Mě to jde děsně na nervy, to ti teda říkám.
Kromě toho, stejně nás vyhodíte a zbavíte se nás.
- Co ty si o tom myslíš? - Na mě je toho nějak moc.
Já to samozřejmě chápu, mně je to jasný. Jsou to jenom kecy, nic jinýho.
Tak se na to vykašlete a nedělejte si další problémy.
To vám radím.
Protože jak půjde jednou do tuhýho, tak se do ničeho nepletu.
Když se nebudu do ničeho motat, tak mám pokoj.
- Co to může být za závod? - To jsem zvědavá.
Bude to zajímavé.
"Hledejte vzorek nebo se vzdejte,
někde ve vzorku výhru hledejte.
Na všechno je ale příliš málo času,
musíte spěchat, nebo jdete k ďasu."
- Bože, bude se hodit, že umím plést. - To jo, to bude.
Sarah.
- Sarah, přišla pošta. - A co píšou?
Já myslím, že Rotu něco vymyslí. Budou to mít těžký.
Jestli se s těma novýma neshodnou, tak to při soutěži budou mít o hodně těžší.
Možná, že nás nechají vyhrát, jen aby měli možnost zbavit se někoho z nich.
...Maraamu! - To je ale divný. - Hrozně divný.
Takže to nejdůležitější. Gabe, dej mi to.
Nové kmeny, možná i nová energie.
Možná dostane bůžek nové pány, možná, že ne.
V dnešní soutěži o imunitu vás čeká tkaní.
Každý kmen má utkaný kobereček, ale je rozsypaný.
Je to jednoduché: první kmen, který koberec správně složí, má imunitu,
další tři dny na ostrově a je o krok blíž k miliónu.
Poražený kmen čeká dnes večer kmenová rada.
Někdo se pak s ostrovem rozloučí. V sázce je hodně.
Rotu, vyřadíte tři členy.
Sean, John a Rob. Vy si sedněte, ostatní se připraví.
Trosečníci připraveni? Start.
- Je to orientální. - Zatáhněte za to vzadu. Vzadu tahejte. Přesně tak.
Zkusme jinou stranu, jiný směr. To je ono.
To je spodní díl, tři čárky, tři čárky naspod. Pokračujme, to je ono.
- Dobře. - Ok?
- Musíme tam dostat toto. - Jak, takto? - Začneme tou bulvou.
Musíme najít ten vzor. Ok, takže to vytáhnout a zasunout na střed.
- Jo, ale myslím, že bychom měli pracovat na této části. - Máme shodu.
- Nemáme. - Ale máme. Bulva sedí. - Ok, tahej, tahej.
- Ok, teď zkusíme tuto. - Zkusme to a uvidíme, co dostaneme.
- Už se nám rýsuje tamta strana. - Jo, jo, jo. - Teď zkusme tuto.
Potřebujeme ten s černou linií, jako tamten.
- Tam. Teď ten konec. - Jo, hledáme tři pruhy. Támhle jsou.
- Opatrně, opatrně. Máme to. - Super. To je ono, přesně tady.
Pruh s bulvou jsou v pořádku. To je ono. Pokračujme dál.
Vydržme v tom tempu, lidi.
- Potřebujeme udělat tu bulvu. - Vrchol má být pruhovaný, přesně tak.
Ok, takže to máme vrchol, potřebujeme bulvu. Vidíte tento mřížkovaný vzor?
- Tady máme aktuální bulvu. - Je jich tady ale více. - Jo.
Dobrá, zkuste tamtu bulvu. Tu, která nemá pruh.
Tady máme vrchol bulvy. Tento kousek tam nesedí.
- Bulva by měla být navrchu. - Možná spíš na středu.
Myslím, že bychom to měli zkusit jinak.
- Nahoře a dole to máme správně, Tammy. - Teď se snažíme udělat tuto část.
Dobře, tento nahoru. Pokračujme. Řeknu vám. Jo, to je ten kousek.
- To je ono, skvěle! - Teď musíme udělat tuto část. - Horizontálně.
Dobrá, toto na úplný vrchol, děláme tu horní část. Oči taky nahoru.
- Dobrá, jdeme na další. - Jo, tahej, tahej.
To je ono, to je ono!
- Myslím, že by to mělo být opačně. - Prohodit to? - Jo.
Zkusme to a uvidíme. Jo, to jsou pruhy z dolní části.
Lidi, pomáhejte nám taky. Potřebujeme, abyste tahali oba.
Myslím, že toto vypadá trochu zvláštně.
Co tady ta část?
- Dobře to vypadá. Tady se shodujeme. - Ale pak nám to nesedí tady.
Dobrá, dělejte tam na té bulvě. Myslím, že jsme na dobré cestě.
To je kus středu, dobrá, teď ještě tohle spravit. Pusť mě k tomu.
Moment. Blížíme se, blížíme se.
- Ok, pokračujte. To je celá strana. Tam, kde jsi. - Zadní roh, to je ono.
- Zkus to skrz, dokud ten kousek opět nedostaneš. - Tahej.
- Už to bude, to je ono. - Tahej, tahej, zpomal! To je ono!
- Máme to. - Máme to správně. - Rotu! - Rotu!
Rotu, zase jste vyhráli.
Maraamu, kmenová rada. Pro tři z vás to bude nový zážitek. Nepříjemný.
Můžete se vrátit.
Rotu je hrozně nadupaný, do všeho jsou hnedka hrrrr.
Ale my už jsme to skoro měli.
Takhle oni vyhrávají závody. To je ta jejich divoká odhodlanost.
Prostě neradi prohrávají.
Maraamu jako obvykle půjde večer na kmenovou radu. To už je počtvrté.
Už jsme si trochu zvykli, ale stejně to dělám nerada.
Vůbec se na to netěším, dost mě to znervózňuje.
Podle mě to tady Sarah už zabalila. Asi už dobře ví, že dneska skončí.
Ale asi neví, že je to jenom proto, jaká vlastně je.
Já se vůbec nevzdávám, ale je dost těžké říct, koho vyloučit,
když je nás jenom pět, protože nám to spolu jde dobře.
Když se mám rozhodnout, budu asi volit Kathy,
protože ona je hrozně panovačná a pořád mě komanduje.
Já fakt nevím, jak dlouho bych to ještě vydržela.
Vyhasnul.
Je to ještě teplý.
Kathy je hodně pracovitá, energická a nesobecká.
Ona je taková přísná. Když něco řekne, chce, aby to tak bylo.
V prvních závodech na nás pořád štěkala rozkazy
a byla kvůli tomu všemu hrozně podrážděná.
Ona chce mít všechno tady a teď,
a když třeba zhasne oheň, tak začne skoro panikařit.
Všichni jsme z toho na nervy a vyplašení.
- Je to dobrý, už je to lepší. - Jo, je to v pohodě.
Když jsme dneska byli v lese, říkala jsem si:
"Kathy, třeba dneska vyloučí tebe."
Neleh, Paschale a Kathy, tohle je vaše první kmenová rada.
Máme tu rituál. Každý máte svou kmenovou pochodeň,
tak si ji vezměte, přistupte k ohni a zapalte.
Proč ten rituál?
Na kmenové radě představuje pochodeň váš život ve hře.
Ty pochodně si s sebou odnesete do tábora
a na příští radu je přinesete.
Dokud váš oheň hoří, zůstáváte na ostrově.
Až oheň zhasne, tak jako dnes večer jednomu z vás, odejdete.
V posledních dnech se toho hodně změnilo.
Paschale, co jsi říkal té změně?
Ze začátku jsem se hodně polekal, protože jsem na to nebyl nachystaný.
Když jsme přišli do tábora, byl jsem jako na trní.
Ale staraly se o starého dědka dobře.
- Takže to dopadlo dobře? - Ano, skvěle.
Gino, a co ty? Zůstala jsi ve svém kmeni, jenže máš teď nové členy.
Bylo to skvělé, pro mě to byl jeden z nejlepších dnů, to tedy musím říct.
Byla bys ohrožená, kdybys zůstala ve svém starém původním kmeni?
Kdyby kmen zůstal jako dřív, tak bych skončila jako první, určitě.
- Bývalí členové ti nescházejí? - Vůbec ne.
Kathy, co jsi říkala na to, když si ostatní sundali šátky a natáhli si nové?
Neměla jsem radost, dost mě to zklamalo.
Rotu je silný tým a já chci soutěžit. Nemohla jsem tomu uvěřit.
Bylo v tom hodně emocí. Byla jsem vzteklá i smutná.
Říkala jsem si, co se asi stane příště.
Vůbec jsem to nechápala. Jako kdyby mi najednou někdo podtrhnul nohy.
Dostala ses ke smolařům?
Nemyslím, že to jsou smolaři. Spíš mi to přijde jako nová éra.
Teď nás to docela baví
a snažíme se znovu probudit v sobě elán do dalších závodů.
Neleh, co jsi říkala ty?
Ze začátku to pro mě bylo složité.
Když jsem otočila to dřevo
a viděla jsem na modré rohoži dva silné členy svého kmene,
a věděla jsem, že musím jít jinam, byla jsem z toho mimo.
Stála jsem tam a čekala, kdo ke mně přijde.
Nevěděla jsem, co můžu čekat,
takže ze začátku jsem byla opravdu hodně zklamaná.
Už je to jinak?
Jo, jak jsme přišli do tábora, tak to bylo mnohem lepší.
Ta bílá pláž je nádherná a potkala jsem nové lidi. A jsou milí.
Takže každý den je to lepší a lepší.
A co ty, Sarah? Co jsi říkala?
Pro mě to byl vážně šok, ale už je to dobré.
Jsem ráda, že jsem poznala nové lidi a novou energii. Asi je to tak lepší.
Dobrá, je čas hlasovat. Kathy, jdi první.
Dojdu pro hlasy.
Po přečtení hlasů je rozhodnutí konečné.
Vyloučená osoba opustí kmenovou radu.
Přečtu hlasy.
První hlas.
Sarah
Kathy
Sarah
Tři hlasy stačí, není třeba číst poslední. Přines mi svou pochodeň.
Sarah, kmen promluvil.
Je čas jít.
Tato hra je nepředvídatelná. Kdo chce vydržet, musí se přispůsobit.
Vážím si vás, že jste to dokázali.
Jste sice nový kmen, ale JSTE kmen.
Vezměte si pochodně a vraťte se do tábora. Uvidíme se zítra.
Příště uvidíte:
Maraamu najdou nového ducha.
To je poprvé od začátku, co cítím, že jsme skutečný tým.
Podezření a pochybnosti změní náladu v kmeni Rotu.
Držíme stále při sobě? Jsme dohodnuti? Pokusíme se Rotu opět sjednotit?
A jeden kmen dostane příležitost změnit hru.
Vítězný kmen bude moct vyrabovat tábor poraženého kmene.
Jsem teď trochu v emocích, což jsem zrovna být nechtěla.
Ale jsem ráda za ty lidi, kteří se mohou vrátit
a pokračovat ve hře, protože to jim jde velmi dobře.
A doufám, že některý z mých sedmi původních soukmenovců,
ať už Rob, Sean, Vee nebo Gina si povedou velmi dobře
a že si to ještě užijí.
Hebel©2012