V minulém dílu jste viděli:
Maraamu našlo nový zdroj potravy a vyhrálo osudový závod o odměnu,
mohlo vyrabovat tábor Rotu.
Maraamu, začněte rabovat.
Bylo to skvělé, teď máme všechno.
Rotu se ale po nájezdu ještě více semklo.
Každý teď cítí, že má ve svém kmeni své místo.
Ale jednota nevydržela. John začal podezřívat Gabriela ze zrady.
Budeme dál držet při sobě?
Nepočetné Maraamu poprvé získalo imunitu.
A John se pokusil zbavit Gabriela.
Dnes hlasujeme pro Gabriela.
Rotu šlo na svou první kmenovou radu.
Rob sice volil jako ostatní, ale Johnovi vzkázal:
Vím o co ti jde. Při první příležitosti po tobě půjdu.
Z kmene byl ten večer vyloučen Gabriel.
Gabe, kmen promluvil.
Zbývá jich jedenáct, kdo bude vyloučen dnes?
Vytvořeno pro rip: [survivor.s04e06.the.underdogs.dvdrip.x264]
Překlad a časování: Hebel
Vše o Survivorovi najdete na: www.survivorweb.cz
Čtyři původní členové Rotu, Zoe, já, John a Tammy,
jsme udělali takovou dohodu
a chceme to tady vzít do ruky, a dostat se až mezi poslední čtyři.
Teď máme docela slušný pocit, že to tady máme všechno pod kontrolou.
To, co ti teď říkám, nejsou žádný kecy.
Já myslím, že vítěz vyjde z téhle skupiny.
Čekal jsem jenom, až jednou prohrajeme, abych se mohl konečně zbavit Gabriela.
Tím se všechno změnilo. Najednou je jasné, jak jsou rozdané karty.
Teď už každý ví, kdo je tady šéf.
Každý v tuhle chvíli ví, že hlavní jsem tu já.
Kdybychom zase prohráli imunitu, je to čtyři na tři.
Dneska bude závod o odměnu a tu musíme vyhrát.
Je celkem jedno, o co se hraje, musíme se snažit, jak nejlíp umíme.
Potřebujeme zvednout morálku.
Pak bude závod o imunitu a tam se nemusíme honit.
John se prohlásil za velitele naší skupiny.
Mně to nevadí, hodí se to.
Aspoň si odpočinu a nechám ho, jen ať se honí.
Za chvíli se stane terčem on.
Je to možná můj nový kmenový křest nebo jak tomu chcete říkat,
možná mi přeskočilo, ale šel jsem se koupat bez plavek.
Hele, Robe, skočím tam na adama.
Byl jsem tam se starými členy kmene.
Když jsme vyloučili Gabriela, měl jsem pocit,
že ze sebe všechno to staré musim smýt a začít nějak znovu.
Byla to opravdu zvláštní chvíle.
Takový symbol, že v našich vzájemných vztazích začala úplně nová éra.
S těmi novými bych to ale stoprocentně neudělal.
Naše jediná možnost je vyhrát zítra imunitu.
Oni mají pocit, že pořád patříme na druhou stranu.
S tím se nedá nic dělat.
Je to přece jasné, že jsou čtyři a my jen tři.
Gabriel je pryč. A to je pro nás obrovská nevýhoda.
Je to čtyři proti třem a oni nás vystrkají jednoho po druhým.
A Vecepia, ta jim vleze do zadku.
Vůbec nechápu, proč to dělá, ale úplně se od nás dvou trhla.
Je to jasné už na první pohled.
Vecepia mi jde pěkně na nervy, protože je moc dobře vidět, o co jí jde.
Já jí nevěřím. Nikdy jsem jí nevěřil.
Něco ti řeknu, Seane.
Já se chci zbavit hlavně jeho, protože on to všechno dělá.
Jak budu mít možnost zbavit se Johna, tak to hned udělám.
Ještě sice nevím jak, ještě to nemám vymyšlený,
ale jak se naskytne šance, tak tady skončí.
On bude první, kdo půjde pryč.
Jestli zítra prohrajeme imunitu, tak půjdu já nebo ty.
Tady je to mnohem pohodlnější, protože se nemusíme tolik honit za jídlem.
Vlastně ho máme přímo u nosu.
- Paschale, našel jsi něco? - Jo, jednoho vidím.
Kde je jeden, jsou i další.
Fyzicky se soupeřům nemůžeme rovnat, to my víme. Ale snažíme se, jak to jde.
Prostě musíme dělat, co se dá, a hlavně se tím nějak netrápit.
Hele, koukněte, vidíte tamtoho chlapáka?
- Jdi z druhé strany. - Já to tu hlídám.
Dobrá práce.
Říkala jsem si, že když je nás teď tak málo, jenom ženský a jeden starší chlap,
že bude určitě hodně těžký vyhrát.
Ale teď je na nás znát, že jsme plní kuráže, energie a elánu.
No ták, pojď sem. Kde máš klepeto? Hele, nech toho. Tohle mi nedělej. Au!
Ty potvoro. Ty mizero mizernej.
- Nedá se nic dělat. - Máš? - Jo, ale chtěl mě drápnout.
To se nedivím, že to bolí.
U Rotu jsme tak dobré jídlo neměli. Bylo nás tam víc a jídla bylo míň.
A teď si je jdeme uvařit.
Ráno jsme nic nejedli, oběd jsme taky neměli, byla jenom večeře.
To bylo bezva, Paschale. Já jenom čekala až vyleze z díry, jsou tam schovaní.
- Jo, musíš počkat, až vyleze sám. - Jo, chce to trpělivost.
Já věděl, že vyleze.
- Už ho mám. - Máš ho? - Jo.
To jsou kusy.
A je to.
Jestli to vyhrajeme, to jejich jídlo, vy víte, co jedí.
Možná, že nemají k jídlu vůbec nic.
Jídlo je zajímá víc než imunita.
Určitě si tam udělali partičky a jsou domluvení, koho vyhodí.
Docela se těším, až uvidím, kterého z mých kamarádu se zbavili.
Já bych se hodně divil, kdyby to nebyl jeden z těch nových.
Všichni tady víme, že to bude jeden z těch dvou.
Podle mě to bude Rob.
Ostatní myslí Seana. Už jsme všichni zvědaví.
Tak a je navařeno.
Je to báječné, jídlo se tu shání mnohem jednodušeji než u Rotu.
Je to vážně neuvěřitelný rozdíl.
A taky je čerstvé.
Oni mají jídla určitě míň než my, to vím jistě.
Copak to je?
- Hele, sushi. - Bude se papat.
"Přišel čas navštívit místo záhadné,
bude tam závod, to vás hned napadne.
Přes souš i přes moře vyrazit musíte,
odměnou za výhru dobře se najíte."
- Bude jídlo. - Ani náhodou nás neporazí.
To se nestane. A jestli je za tu výhru jídlo,
tak se poženeme do cíle jako draci.
Nandáme jim to.
- Vyhodili Gabea. - Co? - Cože?
To není možný.
Robe, pojďte sem.
Dnes bude závod o odměnu. Bude to štafeta v džungli. Řekneme si pravidla.
Závodit budou čtyři z každého kmene. Štafeta je na tři kola.
V prvním kole poběží jeden člen každého kmene džunglí až k prvnímu pádlu.
Je přivázené. Rozvážete uzly a poběžíte dál.
Cestou s sebou vezmete dalšího člena.
Musíte se držet pohromadě.
Najdete spolu další uvázané pádlo.
Obě pádla vezmete do dalšího kola. To je hromada ořechů.
V jednom z nich je klíč. Rozbíjíte kokosy tak dlouho, dokud klíč nenajdete.
Pádla a klíč pak předáte dalším dvěma členům kmene.
Ve třetím kole tihle dva odemknou klíčem kánoi uvázenou na řetězu.
Nasednou do ní, dopádlují k vlajce, vezmou ji,
vrátí se zpátky a vytáhnou loď na břeh.
Ale tak, aby se přes ni dal přehodit řetěz.
Ten kmen, který bude jako první u sošky
a zasadí do ní svou vlajku, získává odměnu.
Chcete ji vidět?
Protože máme horký vlhký den, tak to bude něco studeného.
Abyste měli představu, co můžete získat.
Je tu kuře, koláč, fazolový salát a vynikající dezert.
Takže Rotu, je vás sedm, tři vyřadíte. Kdo za vás bude závodit?
Dobře. Vee, Seane, Tammy. Vy budete sedět.
Dobře. První dva vyběhnete na můj povel.
Zvládneme to.
Trosečníci připraveni? Start!
Vedeš si dobře, Robe.
Běž, Paschale, do toho! Mákni, taťko! Dobrý!
Klídek, Robe.
Dobrá práce, taťko.
Pojď, taťko, máš to!
- Ukaž. - Dobrý, mám to.
- Ten uzel je teda pořádně zamotanej. - To jo, ale už to bude.
V klídku, máme náskok.
- Dobrý, taťko? - Dělej.
- Do toho, Paschale! - Dobrá práce, Robe a Zoe.
Vy to dokážete!
Máte plno času, hodně času.
Pádlo, pádlo!
Raz, dva, tři.
Pravou stranu. Zaber!
- Počkej, na druhou stranu. - Na druhou. Točíte se dokola.
Na druhý, na druhý. No tak zaber! Zaber na druhý straně.
Kam to jedou?
Beru si tuto stranu, ty máš tu druhou.
Stále jste ve hře!
Řiď, já pádluju. Ty řiď!
No tak holky, mákněte.
Teď, teď, teď,...
Pádlo pořádně do vody, Roberte. No, to je ono.
Dobrá práce. Do toho, lidi!
Záběr, záběr, záběr.
Nezapomeňte na délku řetězu. Musíte být poblíž!
Vlajku! Vlajku!
Rotu!
Ale Rob tady nebyl.
To je pravda.
Rob tady nebyl.
Počkejte, musím něco zjistit. Maraamu protestuje.
Vítěz musí dát svou loď na řetěz a oba členové pak musí stát u sošky.
Řetěz musí být přes loď.
Loď Maraamu je dobře. Loď Rotu...
...není dobře.
Kromě toho, když jste dávali vlajku nahoru, Generál nebyl u sošky.
Rozhodl jsem předčasně. Omlouvám se Rotu, nevyhráli jste.
Na hostinu jde Maraamu.
Koukněte, to je žranice.
Tohle miluju!
Koukni, tý limonády. A toho ledu, to snad není možný.
Třesou se mi ruce.
- Nedáte si ještě někdo... - Něco k pití.
Chce ještě někdo limonádu?
- Je to jako sen. - Ale šílenej.
- Konečně pořádný jídlo. - Francouzský bagety.
Řeknu vám, to kuře je neskutečný.
- Hrášku, podej mi chleba. - Už jste měli ty fazole?
- Jsou dobrý? - Báječný. - Taková dobrota.
Co je to? Nějaký salát, ne?
Závod byl hodně napínavý, byla to štafeta. Tu odměnu jsme moc potřebovali.
Ne že bychom neměli dost jídla, ale hlavně, že se nemohlo najíst Rotu.
- Já snědla snad dvacet sušenek, fakt. - Já taky.
- Jezte pomalu, sníte toho víc. - Mají to tam blbý.
Proč to udělali? Myslí si, že my jsme stejní? Chovám se taky tak.
Řeknu vám, já tomu dneska nevěřil.
- To s Gabem? - Hrozný, byl jsem z toho v šoku.
Já úplně zírala.
Víte, když jsme tam byli my, byl Gabe nejsilnější člen týmu. Pořád něco dělal.
Takže se tam museli nejspíš asi nějak pohádat.
Podle mě to cítí všichni, my čtyři jsme jako jedna rodina.
Opravdu, jako pravá rodina.
Řeknu vám, tohle je nebe na zemi. Já dědek a tři holky.
Můžu chtít něco lepšího?
To ráda slyším.
- Asi se pozvracim. - Já taky.
Tři čtvrtiny času tady sníme o jídle, takže to bylo šílené zklamání,
když nám řekli, že jsme nevyhráli.
Těm bude asi hodně špatně, tolik jídla.
Až se nacpou, zase to vyhodí.
Já závodil a všechny jsem porazil. Svoje jsem odvedl.
Klíč jsem dal těm dvěma pitomcům a oni nám ten celej závod pokazili.
Maraamu teď má jídla, co si jen vzpomenou a my budeme žrát kořínky.
Mně to tak hrozně nevadilo, že jsme prohráli. Vždyť šlo jenom o jídlo.
Já se nebudu nikomu omlouvat.
Mám tady vybudovanou dobrou pozici, takže ať si někdo něco zkusí.
Ti čtyři se nacpou, až jim polezou oči z důlku. Bude jim všem špatně.
Jídlo vypadalo skvěle, ale byly to okurky, papriky a fazole.
Z toho budou nafouknutý. Šíleně. Budou mít břicho jako buben.
Já bych se tolik necpal.
Dvě hodiny se krmit, to mi za to nestojí, aby mi pak bylo tři dny špatně.
Tahle odměna nic neznamenala.
Zbývá ještě 26 dní, nejsme tady kvůli kuřeti a koláčům.
Jsme tu, abychom hráli a vyhráli. O to jde, o nic jinýho.
Jů, teď jsi nám to pěkně vysvětlila.
Nejdeme radši něco dělat?
Máme taro, máme kokosy,
a i když je to každej den stejný, tak děláme,
že John vaří pokaždé něco jinýho.
Víte, jaký to je, když si vymýšlíte.
Povařil jsem mořský potvůrky, přidal jsem šťávu.
Potom jsem tam přisypal to bílý masíčko z kokosu a ještě trochu tara.
Já myslím, že to ujde. Kuře to sice není, ale jde to.
- Báječný recept. - Už nemůžu.
To kuře by bylo stejně lepší.
Ale je tu něco jiného.
Přišlo mi, jako když se všichni něčeho bojí.
Takže myslím, že šanci ještě máme.
V džungli hmyz tě obklopí, v chatě lásky s osmi přáteli.
Máme oheň, jídlo a přístřešek, vodu z tropů vypařenou,
do jámy se prase chytí na houbovou návnadu.
To snad nepsal ani on.
Gabe napsal pro Paschala básničku někdy během prvních deseti dní.
Paschal a Gabe byli jako otec a syn.
Paschal syna nemá a několikrát říkal, že kdyby nějakého syna měl,
tak by chtěl, aby byl jako Gabe.
- Můžeš to dát Paschalovi? - Dík. - Opravdu hezký.
Když jsem dnes ráno viděl kmen Rotu, byl jsem úplně mimo.
Mě to opravdu děsně zklamalo, protože vím, jaké to u nich bylo
a co všechno Gabe v tom kmeni znamenal.
Je mu 23. Je to kluk.
Víte, já mám všechny lidi moc rád, ale tohle bylo úplně jiné.
Ale co bylo, bylo, a teď už je to prostě jinak.
Štve mě to.
On neměl skončit. Byl to moc prima kluk.
Byl opravdu skvělý. Neměli ho vyloučit.
Vím, že když ho dneska neviděl, že byl moc smutný.
Nálada v našem kmeni je teď velice klidná a pokojná.
Všichni by teď nejradši seděli a povídali.
Záleží na dýchání?
Pořádně se vydýcháš a dostaneš se ze stresu.
Jak dlouho už tohle...
Qigong.
Pět minut.
Kathy je úžasná, je v ní obrovská síla.
Pořád chce vyhrávat, a řekla bych, že má ještě dobrodružnější povahu než já.
- A k čemu to je? - Jsi pak v tempu.
U nás na jihu si radši odpoledne lehneme na gauč a otevřeme si pivo.
Gina se sem hodí, shodneme se s ní.
Ze začátku byla trochu nejistá, ale teď jakoby vylezla z ulity. A to je dobře.
Ale pořád je u nás cítit něco jako chytračení.
Už jste se někdy zahřáli jen tím, že vystrčíš ruku?
- Paschale? - Paschal nevěřícně kouká.
Zkus to, musíš pomalu. Řekni, až ucítíš teplo.
- Já to citím. - Určitě?
A co ty? Cítíš taky něco?
- Paschale, ty kecáš. Jsi starej. - No jasně.
Zneklidňuje mě to, že se ti dva tak sblížili.
Už i Gina k nim má hodně blízko.
Neleh, zavři oči.
Zavři je!
Teď přičichni. Co cítíš?
- Co to bylo? - Počkej, něco sladkýho.
Bonbón?
Je měkký, tak si ho rozděláme.
Gina patří do našeho kmene, už tu není žádné Rotu.
My jsme jeden velký pevný kmen, se kterým chci dohrát tuhle hru.
- Páni. - Je to cítit až sem.
Ginu mám moc ráda a cítím k ní pouto jako k ostatním členům kmene.
Ty jsi tak šikovná.
Když vyhodili Gabriela, věděl jsem, že se ti čtyři zbylí z Rotu spojili.
Jen jsem chtěl vědět, jestli mi budou lhát do očí, když se jich na to zeptám.
Zoe, můžu se tě zeptat?
Ty, Generál, Tammy a John, vy čtyři,
vy jste spolu domluveni?
Jsme přátelé, žádná aliance.
To je zajímavé.
Dobře jsem věděl, že mi v tu chvíli lže. Bylo to vidět.
Nekoukej na mě a řekni mi, že je to na sto procent pravda.
Že je to tu všechno úplně čistý.
Jestli, když se otočím, mi nebodneš kudlu do zad.
Protože hra pořád běží, nezapomeň.
- Rozumíš mi? - Jo, rozumím.
Já jí nevěřím. Od týhle chvíle tu nevěřím nikomu, kromě sebe.
Když zítra vyhrajeme, tak pro nás hra ještě nekončí...hej, co je? Co je?
Mám hlad.
Mám toho věčného tajnůstkaření od Johna a ostatních tak akorát po krk,
chci si to vyjasnit. Chci, aby mi už konečně řekli celou pravdu.
Takže ty mi tady tvrdíš, že nejste domluvení. Myslím vy čtyři.
A proč si jako myslíš, že nejsme?
To bys asi musel být slepej, abys to nepoznal.
Ale Zoe mi to tady tvrdila ani ne před pěti minutama do očí.
Možná, že to tak ani nemyslela.
- Už jsem ti někdy kecal? - Mám snad na čele napsáno "blbec"?
- Chceš slyšet, co si myslím? - Takže jste spolu domluvení.
No jasně, jsme.
Myslel jsem si to, aspoň jsi mi konečně řekl pravdu.
Nechci ti tady dělat kázání, to by bylo zbytečné,
ale vzpomeň si na to, když jsme z kmene vylučovali Gabriela.
Od té doby se ke mně chováš jinak.
Přitom tě ani nenapadlo, že bys mě mohl dostat pryč?!
- Tebe konkrétně ne, ale... - Ale myslel jsi mě.
- Nemyslel. - Aha, tak jo.
A já mám někde na čele napsáno "blbec"?
Jenomže jste v našem týmu, jste tady a v množství je síla.
Mezi námi už je pouto, a proto držíme spolu.
S vámi je nás tady sedm.
Kmeny se brzy spojí a v tom druhém kmeni jsou jenom čtyři.
Ale víš co? Pokud jde o mě, já ti moc nevěřím.
- A co mám dělat? - Já ti nevěřím.
Slibuju ti, že se nepřidám na druhou stranu, že nebudu s tím druhým kmenem.
To ti můžu slíbit. Říkám ti to na rovinu jako chlap.
Taky ti dávám své čestné slovo.
Nebudeme se snažit vyhodit vás, nové členy kmene.
Nepůjdeme po vás, platí? A nechtěj mě podrazit.
- Beru tě za slovo. - Já taky.
Takže platí.
Doufám, že jsem ho trošku dokázal přesvědčit, že patřím do týmu.
Chci, aby mi věřil. Ale nebude.
- Hele, ty jsi gay? - Na to se mě neptej.
- Takže jo? - Jo, jsem.
Byl pasivně agresivní. Jen tak mezi řečí řekl: "Hele, ty jsi gay?"
Víte, mně je 36, nějakou dobu se to o mně ví, a tak mu říkám: "Jo, jsem."
Díky, že jsi to ze mě dostal.
Ale tenhle 36letý teplouš z Omahy je tady šéf a má ho v hrsti.
Tahle imunita je pro mě rozhodující.
Jestli nevyhrajeme, tak asi zítra skončím.
Dneska budou hrát Vee, Sean a Tammy, protože včera jsme hráli my
a oni jen koukali.
Nechci už na nic čekat, chci se zúčastnit.
Jestli prohrajeme, bude to můj poslední závod.
Chci aspoň vědět, že jsem se snažil, že jsem se neflákal.
Tammy, Generál a já jsme si povídali o tom, co bude, když prohrajeme imunitu,
kdo potom půjde jako další.
Jak říkám, já se jenom snažím být o krok vpřed.
Rob je zoufalý, ten udělá cokoli.
Kdybychom tu neměli Roba, dařilo by se nám asi líp.
Je docela nebezpečný a máme dobrou možnost se ho zbavit.
Já opravdu jasně cítím, že by bylo lepší tu dnešní imunitu prohrát.
Využít téhle příležitosti a zbavit se v klidu Roba,
protože by mi tu mohl pěkně zavařit.
Ale já se nechci zbavit imunity, nechci jít na radu a třeba skončit.
Hlavně nedělejte nic nápadnýho. Nepomáhejte jim, kdyby zaostávali.
V sázce je přece milión dolarů.
Snažil jsem se Tammy říct,
že určité bitvy se asi musí vyhrát, ale některé zase ne.
Mně strašně vadí, že nechceš ten závod vyhrát.
Nevím, jak ti to mám vysvětlit. Bude lepší, když vypadne.
Abych pravdu řekla, tak nevím, co budu dneska v závodě o imunitu dělat.
Vůbec netuším.
Pojďte, lidi.
Vítejte. Nejdřív to hlavní.
Imunita je zase k dispozici.
Dnešní závod o imunitu je závod v bludišti.
Uvnitř bludiště je pět příček, ze kterých každý kmen udělá žebřík.
Kmeny se postaví každý na jednu stranu.
Vyrazí proti sobě a budou hledat první příčku.
Kmen, který bude mít jako první všech pět příček, postaví žebřík
a vyleze po něm nahoru. Kmen, který jako první vyvěsí nahoře vlajku,
vyhrává imunitu.
Pro zpestření budete při hledání svázaní.
V sázce je dnes hodně.
Kdo vyhraje, má zaručeno, že bude mezi poslední desítkou.
Poražené čeká večer kmenová rada. Tam vyloučí dalšího člena kmene.
Rotu, máte tři lidi navíc, závodí čtyři.
Kathy povede Maraamu, Rob vede Rotu.
John, Generál a Zoe nehrají.
Trosečníci připraveni? Start!
Doleva, doleva. Špatně, ale pamatujte si to.
Půjdeme doleva. Doleva. Držme se.
Dobře, otočme to, ale pamatujme si to.
Pojďme lidi, musíme zrychlit.
- Doprava, doprava. - Tudy je to. Ok, jaké to je?
- Žluté. - Ale jaké číslo? - Dvě.
Jo, jo, jo. Rychle, lidi!
Pojďme, musíme rychleji.
- Číslo čtyři. - Tady je to samá modrá.
Nahoru, nahoru.
Rotu má malý náskok.
- Zkusíme druhou stranu, lidi. - Dobře, jsme za tebou.
Já vím, ale pomáhejte mi taky.
Doleva, doleva.
- Číslo dvě, jo! - Jo!
- Dobře, jdeme pro trojku. - Skvěle, Robe, jen tak dál.
Je to velké bludiště, lidi.
Jo, jo, jo! Rychle, lidi!
Ok, máme první. To zvládnem.
Trojka je naproti.
Vydržte chvilku, musím se zorientovat.
Abychom se dostali do středu, myslím, že musím tudy.
Rotu má už tři.
Pojďme. Pohyb!
Zpátky tudy.
Maraamu konečně zpět ve hře.
Dobře, lidi, pomozte mi najít cestu zpět.
Pohyb!
Trojka je tudy.
Rotu má tři, Maraamu dvě.
Jdem, jdem, jdem! Doprava, doleva, doprava...
- Kathy, na druhou stranu. - Co? - Jdeme špatně, tudy to není.
Tady je čtyřka, ne trojka.
Proč to nemůžeme projít tudy?
Musíme se dostat do toho vnějšího okraje.
- Tudy nemůžeme, slepá ulice. - Jdi tudy, doprava. Jdi, Kathy.
- To je špatné. - To zvládneme.
Ne, odtud jsme přece přišli.
Rotu má čtyři, Maraamu dvě.
Pojďme lidi, musíme rychleji!
Rotu vítězí!
Skvěle jste to zvládli.
Zpomalme, lidi.
A je to! Tohle bylo důležitý.
Maraamu, nerad to říkám, ale sejdeme se na kmenové radě.
Jeden z vás musí odejít.
- Jak to šlo? - Dobrý, mám škeble a zavinutce.
- Jsi šikovná. Kolik? - Čtyři škeble a pět zavinutců.
Když jsme přišli, nehořel oheň. Cítili jsme se mizerně.
Já jsem to v tom bludišti trošku pokazila.
A ještě nám ke všemu zhasnul oheň.
Musí se vybrat písek.
Já ho dneska ráno zapálila a písek se nevybíral.
Gina a já jsme se začaly hádat kvůli ohni.
U Rotu jsem ho vždycky zasypala pískem a udržely se žhavé uhlíky,
ale možná, že tam byl jiný písek.
- Přiložila jsem a přikryla to pískem. - Když na to dáš písek, zchladí se to.
- A co shrábnout nějaký uhlíky k sobě? - Už nejsou žhavý.
Když jsem je vyhrabávala, tak ještě byly.
Ale už nejsou.
Říkala, že Rotu zasypávalo oheň pískem, aby uhlíky vydržely,
ale já jsem vždycky zasypávala oheň pískem, aby zhasnul.
Asi jsme toho dneska málo spálili, a tak není dost uhlíků.
To je k vzteku.
Tohle asi nechytne. Prostě nemáme oheň.
Doufala jsem, že než půjdeme večer na kmenovou radu,
že si o všem pořádně popovídáme.
Jenže když jsem za ní přišla, neměla chuť se mnou o ničem mluvit.
Takže už jí nic říkat nebudu.
- Ale co teď budeme dělat? - Já nevím.
Nikdo nemá moc náladu mluvit o dnešním hlasování, jenže mně tohle dost vadí.
Měli bychom si to vyjasnit, říct si to a nenechat si kazit náladu.
- Takže nemáme oheň. - Není oheň?
- Není. - Ani náhodou.
Víme, že jeden z nás dnes skončí. Je to těžké rozhodování.
Možná, že mě zvolí, protože s nimi nejsem od začátku.
Možná, že se pletu, ale myslím si to.
Mně prostě vadí, že tam nasypala písek. Tím se oheň uhasí.
No to bych taky řekl.
Kdybych měla dnes nějak taktizovat, tak bych volila Kathy,
protože je mi jasné, že Neleh s Paschalem proti sobě nepůjdou.
Jedli jste to syrový?
- Jsou jako šutr. - Dneska to zkoušet nebudu.
Já opravdu ještě nevím, co budu dělat. Celý dnešní den váhám.
Určitě vím, že nebudu volit Paschala,
ale rozhodnout se mezi Kathy a Ginou je složité.
Kolikrát už jsme šli spát bez večeře, tak co?!
Dnes jdeme na kmenovou radu a každý bude muset vstát a jít volit.
A až do poslední chvíle to bude tajné.
Tak začneme.
Stalo se toho hodně.
Váš malý čtyřčlenný kmen, vlastně outsideři, se ukázal jako velmi silný.
Paschale, jaký je vlastně kmen?
Co se změnilo od chvíle, kdy jste tu byli naposled?
Kdyby si někdo myslel, že jsme odešli od Rotu a snažili se pracovat
a chovat jako oni, tak to není pravda.
- My je nenapodobujeme, jsme lepší. - Vážně?
A co třeba věrnost kmeni? Kathy, cítíš ji ještě?
Já si myslím, že v nás duch kmene Rotu pořád ještě nějak zůstal, ale zeslábnul.
A my jsme teď vytvořili pevnou jednotu.
Oba kmeny se změnily a vzniklo něco úplně nového.
Kdybyste se zase promíchali, drželi byste vy čtyři pohromadě
nebo by to bylo jinak, Gino?
Co by se stalo, kdybychom vás teď vzali a přidali vás k tomu velkému kmeni Rotu.
- My čtyři bychom byli při sobě. - Paschale? - Rozhodně.
- Neleh? - Samozřejmě.
A co ty Gino? Jsi pořád černá ovce nebo už jste teď jeden kmen?
Jsme rozhodně kmen. Skoro bych řekla, že jsme jako rodina.
A nechceme se dneska nikoho zbavit.
Kathy, co ten včerejší závod o imunitu?
Tahala jsi je tam jako děti ve školce, které nechtějí jít.
Nenapadlo tě tam něco jako:
"Doufám, že jsme kmen, že ze mě pak neudělají obětního beránka?"
Cítila jsem se špatně.
Asi jsem kmen v tom závodě poškodila,
ale na druhou stranu jsme opravdu jako rodina.
Ale když jsme skončili a vrátili se do tábora, už to bylo lepší.
Když jste tedy taková rodina, jak budete dnes večer volit?
Podle čeho se rozhodnete? Neleh.
Každých deset minut mě napadá někdo úplně jiný.
Já jsem na to dnes myslela celý den. Nechci, aby odešel nikdo.
- A už jsi rozhodnutá? - Bohužel ne.
Dobrá, je čas hlasovat. Paschale, jdi první.
Dojdu pro hlasy.
Jakmile jsou hlasy přečtené, rozhodnutí je konečné.
Vyloučená osoba opustí kmenovou radu.
Přečtu hlasy.
Gina
Kathy
Gina
Dva hlasy Gina, jeden Kathy.
Rozhodující hlas.
Gina
Přines mi svou pochodeň.
Gino, kmen promluvil.
Je čas jít.
Hodně jste tu dnes mluvili o tom, že jste jedna rodina, jeden kmen.
I rodina musí občas udělat těžké rozhodnutí. Tohle bylo jedno z nich.
Vraťte se do tábora. Uvidíme se zítra.
Příště uvidíte:
Dva kmeny se spojí v jeden.
Moc ráda tě vidím.
Otče náš, děkujeme ti za pouto, které k sobě cítíme.
Dokáží spolu žít pod jednou střechou?
Aspoň jednou už řekni pravdu.
Zoe mi lže. Všichni mi lžou.
Nikomu v téhle hře se nedá věřit.
- Nelži mi do očí. - Ty seš moc chytrý.
Kathy, Paschal a Neleh jsou úžasní. Mám je moc ráda.
Jejich volbu dokážu pochopit, a doufám,
že se vám, kteří jste tam ještě zůstali, bude dařit a nedáte se.
Chci jenom říct, že to bylo to nejkrásnější, co jsem zažila.
Byl to nádherný čas. Myslím, že už nikdy v životě nic takového nezažiju.
Díky.
Hebel©2012