V minulém dílu jste viděli:
Spojenci John, Tammy, Generál a Zoe měli celý tábor pevně pod kontrolou.
Řekli jsme si, že budeme volit stejně.
Máš moje čestné slovo, a to pro mě znamená hodně, v mém věku.
Neleh a Paschal mi podle mě skutečně přejí úspěch ve hře.
Ale jejich dohoda byla tak křiklavá a svou moc dávali tak najevo,
že proti nim nakonec povstali i Neleh a Paschal.
Neudělali to příliš chytře.
Když nás bude pět, tak přece nemusíme vypadnout.
Na kmenové radě se připojili k Vee, Seanovi a Kathy
a společně poslali z ostrova Johna, hlavu spojenců.
Johne, kmen promluvil.
Zbývá jich osm, kdo bude vyloučen dnes?
Vytvořeno pro rip: [survivor.s04e10.two.peas.in.a.pod.dvdrip.x264]
Překlad a časování: Hebel
Vše o Survivorovi najdete na: www.survivorweb.cz
- Dobrý, co? - Moc dobrý.
Bože, to je tak svěží.
To je nádherný den, jako v pohádce.
Dneska ráno mi je dobře.
Svěřil jsem totiž svůj osud do rukou jiných lidí
a teď se cítím jako znovuzrozený.
Začíná nový krásný den.
Ahoj, světe!
Bude nejkrásnější z celého týdne.
Teď jsme se já, Kathy, Vecepia, taťka a Neleh dali dohromady.
A víte proč? Aby vyhrál ten nejlepší.
Bez domlouvání.
Markézské ostrovy.
Je to tady krásný.
Chceme, aby se tahle hra hrála poctivě.
Já nemám zájem manipulovat s lidmi, abych měl větší šanci vyhrát.
Je to zvláštní vidět, jak se všechno v poslední vteřině změnilo,
že jsme je zničili jejich vlastní zbraní.
Já jsem teď radostí úplně bez sebe.
- To je tím tarem. - Všechny svítilny jsou plné.
Těch pět lidí má strašně dobrou náladu.
Jsou nadšení, jsou šťastní jak malí děti.
Aby ne, když jim to takhle vyšlo.
Podle mě je hrozně důležitý, abychom si tohle udrželi, aby nám to vydrželo.
Myslím, že bychom se měli dneska nějak pobavit.
To určitě.
Já myslím, že by to chtělo nějaké mušle.
My skočíme pro mušle, vy zajděte na kraby.
To bude skvělý, uděláme si takovou malou hostinu.
Jsme tady jako dva vyvrhelové.
Co?
Že tady sedíme jak vyvrhelové.
Jo, chtělo by to nějak dostat Neleh. Pak by to snad šlo.
Oni nás mají za zrádce, přitom udělali to samé.
- Chci být upřímný. - To taky jsme, od prvního dne.
Chtěla jsem tu být s lidmi, kteří budou upřímní.
Podělali jsme to kvůli Johnovi.
Neměli jsme mu věřit.
Teď půjdou po mně, po Robovi a po Zoe, to je úplně jasný, protože se spojili.
A jestli se během pár dní něco nestane,
protože mě mají podle všeho po Johnovi za šéfa,
tak budu jako další na řadě já.
Ty, a pak já. Je to nalajnované.
Jasně.
Uvidíme, ještě není všemu konec.
Já pořád ještě zůstávám věrná Zoe a Robovi.
Zoe by se mohla trhnout a zkusit to u nich.
Vážně nevím, co má Zoe v plánu,
ale chtěla jsem prostě vědět, jak pevná ta naše dohoda je.
Já si jenom myslím, že to bylo hezký, když jsme byli jeden tým.
Podle mě to bylo takové nucené přátelství.
To myslíš vážně?
Prosím tě, ta dohoda byla přeci k ničemu.
Zkoušej si teď na mě, co chceš, ale dřív jsi mluvila úplně jinak.
Zoe se snažila tvrdit, že nikdy nebyla s Johnem, Robem a mnou domluvená,
že nikdy taková domluva neexistovala. To je šílený.
Jestli chceš, abych byla zticha,
aby sis jela podle svýho, tak buď aspoň upřímná.
Na tom mi záleží víc, než že mě teď chceš podrazit. Řekni pravdu.
Takže chceš, abych ti řekla, že tě nemám ráda. Nelíbila ses mi, nikdy.
Ani tvůj pohled, ani to, jak se chováš, to tvoje vystupování.
Změnila jsem na Zoe názor, je to mrcha.
Ona si teď chce jednoduše zachránit krk.
Ale možná, že ji někdo prokoukne a dojde mu, co je vlastně zač,
a pak ji odsud vyhodí mnohem radši, než mě.
Já ti prostě věřím pořád míň a míň.
Taky ti nevěřím.
Bezva, dojdeme nasbírat nějaké mušle, od toho tu jsme.
Já jsem nepřišla kvůli nějakému blbému kecání, jsem tady kvůli mušlím.
Já se v tomhle od Tammy distancuju. Chci vyhrát tuhle hru.
Chci tady zůstat jako poslední trosečník a kdybych někomu něco řekla
nebo proti někomu něco udělala, tak se mi to potom vrátí.
Tak to prostě je, takový je život.
Ou, velkej kokos.
Máme poštu.
Tohle se vám bude líbit.
- Tak co, můžeme? - Začni.
"Tvrdý jako kámen, sladký jako sen,
dovnitř dostat se není lehké jen.
Půjdete ve dvou, však s kým, to vědět nesmíte,
za úspěch v tomto boji moc dobře se najíte."
Tak to bude dobrý.
V dnešním závodě o odměnu budete soutěžit v týmech.
Budete po dvou. Náhodně jsme vás rozlosovali do dvojic.
Budete tedy takto:
Sean s Paschalem, Tammy s Vecepií, Kathy s Generálem a Neleh se Zoe.
Vaším cílem je naplnit metrovou tyč z bambusu až nahoru kokosovým mlékem.
Kokosy můžete získat dvěma způsoby.
Doplavat si pro ně. Je to sice dál, ale je jich více najednou.
Nebo zůstanete na břehu a budete sbírat kokosy poházené po pláži.
První tým, který naplní bambus, vyhrává.
A teď odměna.
Pro vítěznou dvojici, sem na pláž, přiletí vrtulník
a odveze vás přes horu na místo, kde na vás budou čekat dva koně.
Na nich budete pokračovat
na opravdu nefalšovanou originální markézskou slavnost.
Vrátíte se zpět nasycení a připraveni na posledních třináct dní.
Rozumíte?
Připravte se na místa. Čekejte na můj povel.
Nezapomeňte. Buď jsou jednotlivé kokosy na pláži,
nebo musíte vytáhnout celý balík z vody.
Trosečníci připraveni? Start!
To je ono, Seane.
Sean a Paschal mají pěkně vydatný kokos.
Musíte sbírat. Nic tam není, co se stalo?
Pracujte dál, lidi.
Kathy a Generále, musíte dál sbírat.
Dělej, hoď sebou. Tak honem.
Dobrý, ještě tento.
- Prázdný. - Musíme zkusit další.
Ještě není konec, pokračujte.
Tak dělej, Zoe.
Stačil jeden kokos a jak jste si pomohli.
Už to skoro bude.
Musíte se snažit.
Sean má systém.
Sean a Paschal mají teď před Neleh a Zoe malý náskok.
Taťko, přines ještě nějakej.
Pořád je sleduj.
Tammy a Vecepia zaostávají.
Mají hodně kokosů, ale žádnou šťávu.
Kathy a Generál ještě bojují.
To je ono, máme systém.
Zoe a Neleh zrychlují.
Jde ti to, Seane.
Správně, Vecepio.
Stačí jen jeden kokos a můžete jet.
To je ale drama.
Sean a Paschal se přibližují.
Je to těsně, bojujte.
Ještě nějakej, taťko.
Mě je jedno, že je to tvrdý.
Dělej, ukaž!
Sean a Paschal jsou velmi blízko.
Taťko!
Tady už nic není.
Závěr je vyrovnaný.
Tohle vyhrajeme. Vyhrajeme!
To by mohlo být ono.
Sean a Paschal!
Dobrá práce, vyhráli jste.
A zrovna taková zvláštní dvojice.
Jo. Dědek a mladej kluk.
Jste dobří.
Zaplať pánbůh.
Zítřek bude pro vás určitě velkým dnem.
Teď se můžete vrátit do tábora. Na shledanou zítra.
Jsem připraven do akce.
Až se vrátíš, tak mi to musíš všechno vyprávět.
Koukněte na ty mraky, ty růžový okraje.
Já jsem to vůbec nečekal.
Nenapadlo mě, že tady budu šestadvacet dní.
- Sluší mi to? - Jsi neodolatelnej.
To teda bude. Dostanete tam alkoholu a spoustu vepřového.
Uvidíme. Budu muset jíst pomalu.
Ale hodně pomalu, jinak by ti bylo blbě.
Tak se tam dobře bavte.
Já vám to tak hrozně přeju.
Sean a Paschal vyhráli výlet vrtulníkem a teď na ně čekají markézské slavnosti.
A já jim to hrozně přeju.
Sean si to zaslouží. Zvlášť po těch podrazech,
co na něj chystali někteří lidi z Rotu.
Byl hrozně otrávený, ale nikdy to nevzdal.
Tak se tu mějte.
Já jim to tak přeju.
Mám pocit, že už je neuvidím.
Budou pryč jenom pár hodin.
Já vím, ale je to dojemný.
Hrozně dojemný.
Hele, taťko, to je krása.
Takový to bude celou cestu, hochu.
Jasně, šéfe.
Je hezký moct vypadnout.
- Jsi skvělej, taťko. - Ty taky, mladej.
Tak tomuhle se teda říká odměna. Koukni se, taťko.
Dívej se na to!
Ahój.
- To je šílený. - Hele, co to sem jde?
Taťka a já jsme tam stáli a najednou přišli nějací místní chlápci
a přivedli koně.
- Já jsem Akatini. - Já Paschal.
- Akatini. - Sean.
Nemáš nějakýho divokýho?
Váš kůň je moc hodný.
V životě jsem na koni nejel.
Jediný, na kterým jsem seděl, byl na kolotoči v Central Parku.
Kam mám dát nohy?
Trochu jsem se bál. Byli velcí.
Koně jsou velká zvířata.
Doufám, že nebudou vyvádět.
Jestli si řeknou, že mě shodí, zůstanu ležet s přeraženýma kostma.
Hodný koníček. Jak se máš?
Je nějaký vyplašený.
Chci dolů.
Hlavně bych hrozně nerad, aby se ti koně začali nějak kousat nebo něco jako...
Vidíte to?
Ale ti chlapi to mají v paži, tak si říkám: "Né, takhle to nepůjde."
Hele, mý koule.
Moment.
Mačkám si koule, děsně to bolí.
Hlavně je děsný, že nejsme na rovině, ale na svahu nějaké hory.
Takže kdyby zakopnul, tak poletím z kopce dolů i s koněm.
Vidíte? Z tohodle mám docela strach.
Pro někoho, kdo není na koně zvyklý, to bylo dlouhé.
Ale Sean se začal postupně odvazovat a nakonec si začal dokonce i zpívat.
Už tam budeme.
Ať žijou Markézy.
Je to lepší, než u nás doma.
Bezvadný. Co děláš potom?
Jmenuju se Lela.
Lela? Já jsem Sean.
Jsi pěkná, ale na mě trochu mladá.
Přišli jsme na pláž, objevily se dvě krásný, i když mladý, markézský holky.
Ty se nás ujaly, usadily nás na obrovský polštář
a daly nám skvělý kokosový koktejl.
- Tak na tvoje, taťko. - Na tvoje.
Takhle vypadá štěstí.
Kdyby tu mohli být taky ostatní.
Koho by napadlo, že tu bude sedět černý kluk z Harlemu se soudcem.
Bílý soudce z jihu.
Bílý soudce z Georgie. Tomu se teda říká ironie.
Před dvěma dny bych klidně vsadil svůj dům na to,
že Sean skončí, ale najednou se všechno změnilo.
I když měl nějaké problémy, je čestný, upřímný a víc mě ani nezajímá.
Některý vztahy začínají trochu kostrbatě,
ale koukni, jak to teď dopadlo.
Máme tady úplně všechno.
Hodně jsme se tu sblížili, cítím k němu velkou důvěru.
Jsem moc rád, že jsem ho poznal.
To je na hře pěkné, nikdy nevíte, co bude.
Dáme se do jídla?
Lepší už to snad ani být nemůže.
- Pojď. - Za tebou?
Já za tebou?!
No pojď.
To je prase?
Když jsme dopili, tak nás holky vzaly k markézský peci.
Je to takový obřad, kde jídlo na nějakou dobu dají do země a upečou ho.
Dělá se to pod zemí. Mají na to rozžhavený sopečný kameny.
Bylo tam prasátko, brambory a pečená koza.
Páni, koukni se na to. Vidíš toho masa, taťko?
To snad není možné.
Potom začli Markézani svůj starý kmenový rituál. To se ani nedá popsat.
Já jen věděl, že jsem na ostrově v Jižním Pacifiku
a že úplně cítím tu historii.
Jen jsem seděl a vychutnával si každou chvilku,
protože něco takového už v životě nejspíš nezažiju.
Dobře. A potom?
Odtud.
Otče na nebesích,
děkujeme za tuto potravu a také za tyto Markézany,
za jejich krásnou a bohatou kulturu.
Děkuju, že jsi mi do života přivedl taťku,
a modlím se za naše celoživotní přátelství.
Ve jménu tvého syna Ježíše Krista. Amen.
Celou dobu jsme nejedli nic jiného než kořeny taro a nějaký škeble.
A teď tohle, to je neuvěřitelný.
Asi bychom si měli udělat pauzu, ale...
Jsem jako Julius Caesar.
To je skvělé!
Lepší rybu jsem v životě nejedl.
My jsme byli se Seanem na hostině a lidi z kmene si nejspíš dělali večeři.
Vařili asi pořád to samé, co tam jíme pořád.
To je neskutečné. Neskutečné.
Už to je.
Je to jednodušší, když se jí jen jednou denně.
- Promiň. - Asi ti chutná.
Kvůli ostatním jsem se tak moc netrápil, protože jsme pro ně něco ukradli.
Pod stolem jsme měli schovaný ubrousek.
I když se na nás všichni koukali, měli jsme takovou fintu.
Sem tam jsme něco upustili
a potom to zabalili do ubrousku a nacpali si to do kapes.
Chtělo by to něco sladkého, ale mám toho už plné kapsy a úplně nacpaný batoh.
Odvedli nás se Seanem do kola, tancovali kolem
a pak řekli, abychom tancovali s nimi, a to byla vážně legrace.
My jsme měli nacpané kapsy jídlem, protože jsme to chtěli vzít do tábora.
Já měl u toho tancování kalhoty někde u kolen,
protože to jídlo mi je tahalo dolů a pořád padaly.
Koukali jsme se na sebe, dva úplně rozdílní chlapi,
deset tisíc mil od domova, v ráji.
Musím říct, že to bylo neuvěřitelné.
Až zase někdy uslyším bubny,
tak si na tenhle den vzpomenu a budu se jen tiše usmívat.
Děkujeme, nádhera.
Mí bratři.
Všichni ti Markézani, ten obřad, ty tance, vše bylo doopravdy.
Ta láska, co nám nabízeli, byla skutečná.
Je jedno, jestli budu hrát do konce. Tohle je víc.
Nevím, co říct.
Bylo příjemné dostat se z ostrova,
nemyslet na hru a cítit se prostě jen jako člověk.
Bylo to bezvadný, chlape, co?
Naše ostrovní rodina nám chyběla.
Když jsme se vrátili, bylo to neskutečné uvítání.
Pořád nás jen objímali a líbali.
Viděli nás rádi. A když jsme řekli, že máme jídlo, bylo to ještě lepší.
Pak jsme to vyndali a rozdali.
Vypadalo to, jako když švábi šmejdí po stole.
Je tam ryba a vepřový.
Paschale, děkujeme mockrát, že jste to přinesli.
Vy jste tak strašně hodní kluci.
I když to jsou lidi, kteří nás možná vyloučí,
nesmí se zapomínat, že jsme hlavně lidi.
Bylo nádherný, když jsme jim přinesli jídlo.
Největší vítězství je, když člověk porazí sám sebe.
Paschale, jsi nejšikovnější pašerák ze všech.
Podává se snídaně.
Paráda.
Už nikdy nezahodím banán.
Já je nikdy nevyhazuju.
Už ho nikdy nenechám ani přezrát.
Dneska se cítím zoufale, jsem příšerně nešťastná.
Nebyla jsem připravená na to, že skončím.
Mluvila jsme s Robem.
Řekla jsem mu, že jediná možnost jak přežít,
je dostat Neleh nebo Paschala na svoji stranu.
Nevím, jestli se to povede, ale je to šance, jak tu zůstat.
Tammy, běž doleva, nepůjdu přes vodu.
Neleh a já jsme šli s Robem a Tammy, chtěli jsme s nimi mluvit.
O tom, co se stalo.
Měli byste vědět, že jestli John tvrdil, že mluví za nás, tak nemluvil.
To bylo trošku divné.
"My jsme s Johnem vůbec nemluvili, nevěděli jsme, co John dělá."
Moc jsem jim nevěřil.
Já s ním neměl nic společnýho. Odmítám zodpovědnost za všechno, co říkal.
Já prostě patřím k téhle skupině, nikdo nemůže říct, že ne.
Možná to vypadalo upřímně, jenže to byl nesmysl.
Jenomže nikdo neudělal za celou dobu vůbec nic,
aby se od něj distancoval nebo aspoň řekl:
"Hele, Johne, to si myslíš ty, ale za chvíli může být všechno jinak."
- My nevěděli, že s vámi mluvil. - Nevíme, co vám říkal.
Paschal a Neleh nevěří tomu, co jsme jim řekli.
Ale já nikdy nelhal, to snad vědí.
Nikdy jsem jim nezalhal.
Prostě si věř, čemu si chceš věřit. Já tě přemlouvat nebudu.
Všichni si zasloužíme stejnou šanci.
Hlavně, sedni si. Ty bys tu měl na konci radši Vecepiu a Seana, viď?
Já bych tu měl nejradši toho, komu můžu věřit,
že mi nebude věčně vykládat lži a polopravdy
a že se mnou nebude zkoušet manipulovat.
Ale to nepoznáš, když se mnou nebudeš mluvit. Číst myšlenky podle mě neumíš.
Jestli se takhle Paschal a Neleh rozhodli,
že Sean a Vee jsou pro ně lepší, tak tady nebudu stát a dolízat.
Ale přišlo mi to trochu osobní. A to mi vadí.
Já jsem prostě řekl, co jsem říct chtěl. Tím to končí.
Až mě tu nebudete chtít, tak mi to řekněte, jo?
Rob vstal a šel pryč, protože podle mě cítil, že mu nevěříme,
a že víc věříme Vecepii a Seanovi.
Podle mě se docela slušně chytil do své vlastní pastičky
a teď se s námi snaží manipulovat.
Jenomže my mu na to neskočíme.
Podle mě si to Rob už definitivně podělal.
Možná si to chce ještě rozmyslet, ale bere to opravdu za špatný konec.
Jdeme pro taro a k vodopádům. Jdete taky?
Musím tady ještě něco dodělat.
Někomu možná vadí, že jsem bručoun, ale na to jim fakt kašlu.
Jsem už takovej. Vadí vám to?
Tak si trhněte.
Stejně tu ještě pár dní vydržím.
A když vyhraju imunitu, tak mě tu budete mít o to dýl.
Generál, to je takovej slon v porcelánu.
Těžko se s ním jedná, dělá jen to, co sám chce.
Já už jeho a Tammy mám vážně dost.
Nechci vařit na čerstvým, trvá dlouho, než se rozhoří.
Topím s ním už čtyři dny.
- Já vím, ale vařit na něm nechci. - Jen říkám, že s ním topím čtyři dny.
- Klidně tam nalož celej... - Říkám, že to nařežu a spálím.
Spálím to.
Na rovinu, nemám nejmenší chuť přidat se k Tammy a Robovi.
Já jim totiž od samého začátku hry nevěřím.
Asi se dá říct, že se jim snažím naznačit,
že už do té jejich dohody nepatřím.
Takže jsem udělala nějaké šperky z mušlí, aby každý něco dostal.
Ale určitě ještě něco udělám, abych se dostala do hry.
Ty jsi zlatá.
Takovou nádheru mi fakt dáváš? Děkuju! Jsi miláček.
Děláš pro nás opravdu moc hezký věci.
- Je to hezký. - Moc hezký.
Trochu to přitáhnu.
Zoe jim leze do zadku. Udělala všem korále, protože s nimi chce kamarádit
a chce, aby ji měli rádi, a myslí si, že když se lísá, že ji potom nevyhodí.
- Co třeba náramek? - Náramek? - Jo, já radši náramek.
Nejlepší na tom je, jaká je to sranda,
protože Zoe jim podkuřuje tak, že to každýho musí mlátit do očí.
Je to tak falešný. Já vůbec nechápu, jak je možný, že si toho ještě nevšimli.
Ty jsi vážně ta nejmilejší osůbka ze všech.
Hned je den krásnější.
Pošta.
- Něco přišlo. - Chůdy.
"I ten, kdo není velký, až do nebe s nimi vyroste.
Síla, ta je vhodná, však cvičit také hodně musíte.
Bez starosti, v pohodě, hrajte si dnes celý den.
Kdo tohle však nezvládne, ten může být vyloučen."
V stromové poště jsme měli na závod o imunitu chůdy.
Nevím, na co nám budou, ale začali jsme trénovat a snad to dopadne.
Hlavně rovnováha.
Řeknu vám, že to byla legrace se dívat, jak cvičí na chůdách,
protože jim to nejde.
To není dobrý.
Vypadalo to, že vůbec nemají šanci se na nich udržet.
Já s tím končím.
Tenhle závod mě buď zachrání nebo zničí. Musím ho vyhrát
nebo večer letím.
Odnesla jsem si chůdy kus dál po pláži, kam nebylo vidět, a cvičila.
Ještě nejsem venku. Zatím ne.
Dokud večer nepřečtou moje jméno, tak nejsem venku.
Nejdřív to hlavní, jako obvykle. Vrať mi náhrdelník.
Nějak se mu nechce.
Imunita je opět k mání.
Takže dnes hrajeme o imunitu.
Je to tradiční markézský souboj na chůdách,
který se tu pro zábavu stále ještě provozuje.
Je skutečně jednoduchý.
Do ringu se proti sobě postaví dva soupeři.
První, kdo spadne, je vyřazen.
Vylosovali jste si čísla a určili tak soupeře do dvojice.
Uděláme postupná kola, až zůstane jen jeden z vás.
V sázce je hodně. Teď máte šanci 1:8.
Kdo vyhraje, nemůže být vyloučen,
a jeho šance na vítězsví se zvýší na 1:7.
Připravte se na místa a čekejte na můj povel.
První budou soupeřit Vecepia a Generál.
Vezměte si chůdy.
To bude fakt sranda.
Až řeknu "trosečníci připraveni", dáte na chůdy jednu nohu.
Až řeknu "start", postavíte se na obě.
Trsočeníci připraveni? Start!
Ou, těsně.
První postupuje Vecepia. Generále, ty končíš.
Další dva, Kathy a Paschal.
- Držte se. - Do toho!
Tak co? Zablbneme si.
Trosečníci připraveni? Start!
A je to.
Paschal postupuje.
Další dva, Tammy a Neleh.
Uvidíme, jestli na tom vydrží stát někdo déle než jednu vteřinu.
Trosečníci připraveni? Start!
A je to. Tammy postupuje, Neleh končí. Dobrý výkon, lidi.
Sean proti Zoe.
Jdeme na to, vážení. Šup tam!
Sean a Zoe se snaží o postup do dalšího kola.
Trosečníci připraveni? Start!
Sean vypadává, Zoe jde dál.
Generál, Kathy, Neleh a Sean končí. Tito čtyři pokračují.
Vee a Paschale, začínáte.
Dobrá.
Jdeme na to. Hraje se o imunitu. Vítěz postupuje.
Vee a Paschale, jste připraveni?
No tak, Vee, soustřeď se.
Start!
Vee postupuje do finále, Paschal vypadává.
Tammy proti Zoe.
Vítěz se dostane do finále. Jste připraveny?
Start!
- Jsi v pořádku, Zoe? - Jo.
Zoe končí.
Tammy vyzve ve finále Vee.
- Do toho, holky. - Natři jí to.
Hrajeme o imunitu.
Tammy a Vee.
Trosečníci připraveni? Start!
A je to.
Tammy znovu vyhrává imunitu.
- Velmi důležitá imunita. - Nebýt jí, tak tady končím.
Nemůžeš být vyloučená.
Tammy je večer chráněna, všichni ostatní jsou ale ohroženi.
Za pár hodin je kmenová rada, můžete se vrátit do tábora.
Uvidíme se později.
- Moc ti to přeju. - Díky, Robe.
Nevzdávej to, musíš myslet pozitivně. Večer to může dopadnout všelijak.
Paschal tě má rád, Sean určitě taky.
Mělo to dopadnout tak, že by vypadla Tammy,
jenomže ta teď vyhrála imunitu a nedá se volit,
takže podle mě to bude nejspíš Robert nebo Zoe.
Je to mezi Robertem a Zoe.
Zoe se ale od prvního dne hodně snaží.
Já vím, že bychom se jí měli zbavit,
protože má přece jen větší šanci získat imunitu než Robert,
ale on je poslední dobou dost v depresi,
takže by asi bylo lepší, kdyby odešel on.
Chová se teď ke všem opravdu příšerně. Všichni se mu radši vyhýbají.
Asi by mě to nemuselo tak trápit, protože tady zůstanu dál jako porotce.
Svůj osud přijmu, pokud ale ostatní přijmou ten svůj,
až jako porotce nějak rozhodnu.
Přivedeme prvního člena poroty.
John je tu jen jako pozorovatel.
On nesmí mluvit na vás, vy nesmíte mluvit na něj.
Na chvilku zapomeneme na hlasování.
Jste tu sedmadvacet dnů. Chtěl bych vědět, jaké to pro vás vůbec bylo.
Seane, jak se ti tu líbilo?
Vzpomeneš si na nějaký moment, kdy jsi říkal:
"Páni, tak já už tu jsem skoro celý měsíc."
Pro mě osobně je nejhorší, že nemůžu mluvit s mámou.
Když jsme s taťkou vyhráli tu soutěž,
tak jsem si potom říkal, že je to díky mámě.
Já tátu nemám, takže jestli jsem dneska chlap,
tak je to jen díky mé mámě.
Generále, na co jsi za tu dobu přišel ty?
Tyhle poslední tři dny o tom hodně přemýšlím.
To myslíš v jakém smyslu?
Já přemýšlím o sobě, o všech lidech kolem. A vidím tady velký změny.
Je tu někdo, který popírá, co dosud udělal, naše dohody.
A snaží se podkuřovat těm silnějším.
A taky tu byli lidi, kteří ze začátku vypadali jako nuly
a teď jsou z nich skvělí hráči.
Já jsem přišel důstojně, čestně a s batohem.
Ale odejdu s něčím jiným.
Odejdu odtud s přátelstvím a se vztahy, které, doufám, vydrží do smrti.
Zoe, byla nějaká chvíle, kterou sis za tu dobu zapamatovala víc než ostatní?
Co se ti povedlo? Jaké překážky jsi tu musela překonat?
To určitě.
Všechno se mění podle toho, jak se chovám.
Bylo to trochu složité, snažím se pracovat a hlavně hrát sama za sebe.
Nadešel čas volby, ale nejdříve ještě něco k imunitě.
Tammy, máš ji u sebe zaslouženě.
Můžeš se jí samozřejmě vzdát v něčí prospěch, budeš-li chtít.
Předáš ji někomu?
To ani náhodou.
Ani náhodou se nevzdám imunity.
Já jsem se na ni nadřela a dobře vím, že jsem v ohrožení.
Kdybych ji neměla, tak tady dneska večer skončím, takže si ji nechám.
Tammy nesmíte volit, ostatní jsou lovná zvěř.
Zoe, jdi první.
Štveš mě.
Možná, že to bude můj cenný příspěvek kmeni.
Je to jen strategický krok. Uvidíme se na druhé straně.
Zoe, volím tebe, protože...
...tě nemám ráda.
Dojdu pro hlasy.
Jakmile jsou hlasy přečtené, rozhodnutí je konečné.
Vyloučená osoba opustí kmenovou radu.
Přečtu hlasy.
První hlas.
Zoe
Rob
Zoe
Zoe. Tři hlasy pro Zoe, jeden pro Roba.
Zoe. Čtyři hlasy Zoe.
Zoe. Pět hlasů stačí. Přines mi svou pochodeň.
Zoe, kmen promluvil.
Sílu a čest.
Je čas jít.
Není pochyb, že tato hra je náročná fyzicky i psychicky.
Ale jak jsme dnes znovu viděli, nemá cenu se předčasně vzdávat,
protože nikdy nevíte, co se může stát.
Vraťte se do tábora.
Příště uvidíte:
Kmen se probudil o hladu a Kathy se vydala obstarat potravu.
Uvidím, jestli něco chytím.
Vecepia oslavila narozeniny.
Ale moc šťastné nebyly. Dokud se kmen nedozvěděl,
že další odměna je na palubě výletní lodi.
Start!
Bylo to pro mě trochu překvapení vypadnout takhle brzy,
ale tak už to prostě je.
Snažila jsem se, pracovala, hrála,
ale Zoe stejně končí.
Prostě je to tak.
Hezké sny všem.
Hebel©2012