Jsem v Hutsiyell, malé rybářské vesnici,
na pobřeží v jižním Thajsku, v srdci Orientu,
kde má 16 Američanů začít dobrodružství svého života.
Z této vesnice odejdou jako skupina mužů a skupina žen.
Jejich cílem je ostrov Taratell, krásná, ale nebezpečná džungle.
Ostrov uprostřed Andamanského moře býval rájem pirátů.
Žijí tu exotická a nebezpečná zvířata, včetně kobry královské
a nejdelší had na světě, krajta mřížkovaná.
Je tu také období monzunových dešťů
a ostrov pravidelně bičují tropické bouře.
To bude příštích 39 dnů jejich domov.
Budou tu ponecháni sami sobě,
musí využít zdroje této země
a své vlastní umění přežít.
16 cizích lidí bude muset spolupracovat a vytvořit společnost
v boji s přírodními živly a mezi sebou navzájem.
Musí se přizpůsobit nebo budou z kmene vyloučeni.
Nakonec zůstane jen jeden, který vyhraje milión dolarů.
39 dní, 16 lidí, jeden Trosečník!
Titulky: milan@2013 Korekce: Hebel@2020
Přepis z českého dabingu: El_Spaso
reality-show.eu
Tak pojďte za mnou, lidi.
Pojďte a posaďte se. Dámy nalevo, pánové napravo.
Vítejte ve hře Kdo přežije: Thajsko.
Nejprve se seznámíme.
Máte první příležitost promluvit
a budu rád, když nám řeknete něco o sobě.
Jméno, věk a své zaměstnání.
Pokud je to v rozporu s taktikou, jak chcete tuto hru hrát,
pak nám sdělte jen to, co sami chcete.
Začneme tebou vpředu nalevo.
Jsem Stephanie Dillová, hasička.
Je mi 29, jsem z Fayetteville v Arkansasu.
Jsem Ghandia Johnsonová, 33 let, sekretářka u právníka.
Erin Collinsová, 26 let. Agent s realitami v Austinu v Texasu.
Helen Gloverová, 47 let, plavecká instruktorka námořnictva USA.
Penny Ramseyová, 27 let, z Plano v Texasu. Jsem prodavačka.
Shii Ann Huang z New York City, pomáhám lidem najít práci.
Jan Gentryová. Mám 53 let a jsem učitelkou na základní škole.
Tanya Vanceová. Mám 27 let a jsem sociální pracovnice.
Přejděme k mužům. Začni ty vepředu ve žlutém.
Já jsem Clay Jordan z Monroe v Louisianě a je mi 46 let.
Jsem Robb ze Scottsdale v Arizoně, 23 let a jsem barman.
Jsem Kenneth Stafford, 29 let a jsem policista z New Yorku.
Jsem Brian. Je mi 34 let a zabývám se prodejem ojetých aut.
John Raymond. Je mi 40 let a jsem pastorem v Slidell v Louisianě.
Ted Rogers Junior. Durham, Severní Karolína.
Je mi 37 let a pracuji jako manažer na vývoji softwaru.
Já jsem Jed. Je mi 25.
Jsem z Dallasu v Texasu a studuji zubařinu.
Jsem Jake Billingsley z McKinney v Texasu a je mi 60 let.
Jsem makléř s půdou.
V Thajsku se starší lidé těší velké úctě.
Všichni si jich váží.
Teď požádám dva nejstarší z vás.
Pokud mě paměť neklame,
je to Jake a Jan. Pojďte sem za mnou.
Jako první musíme rozhodnout o barvách pro vaše kmeny.
Také si určíte jméno kmene a na jaké pláži budete žít.
Každá pláž má své výhody a nevýhody.
V jednom táboře bude obtížnější postavit přístřeší.
Ve druhém táboře bude zase těžší sehnat vodu.
Na této pláži slunce vychází,
na této zase zapadá.
Kdo si kterou vyberete?
Západ slunce.
Východ slunce. A teď už můžeme začít.
Najednou si říkám:
„Ještě nikdy nedošlo k rozdělení na muže a ženy.“
Musel jsem začít přemýšlet. To teď budu čelit situaci,
jak žít ve skupině jen se samými muži?
- Tvůj kmen je Sook Jai. - Sook Jai.
- Jan, tvůj kmen je Chuay Gahn. - Chuay Gahn.
Když budeme v kmeni jen samé ženy, tak to mužům natřeme,
protože ženy jsou na různorodé úkoly lepší.
Lépe snášíme bolest, uvažujeme víc logicky...
Teď byste přirozeně předpokládali,
že to bude kmen mužů a kmen žen.
Tato domněnka není správná.
Vy budete vybírat členy kmene.
A budete je vybírat teď hned.
Bude to takto.
Pokaždé vyberete jednoho člena kmene,
a to střídavě mezi muži a ženami.
Začnete tím, že vyberete jednoho člena opačného pohlaví.
Jan, máš možnost první volby.
Když nám Jeff řekl, že budeme vybírat členy kmene,
tak jsem se vážně dost vylekala.
Protože nejsem žádný typ vůdce
a být středem pozornosti mě jaksi děsí.
- Víš, kdo to je? - Nevzpomínám si. - Ted. - Ted?
Jakeu, vyber si ženu.
Fakt to nebylo lehké.
Jako první jsem si vybral Stephanie.
Když se jí podíváš do očí a pak na její tělo,
víš, že ta holka je schopná poprat se s celým světem.
Jan, teď si vyber ženu.
Tamtu.
Vybrala sis Helen. Jakeu.
Ten polda z New York City.
Zpočátku to vypadá jako jeden silný muž a jedna slabá, starší žena.
A já jen doufám, že se dostanu do kmene toho silného muže.
Jan.
Vybrala sis Johna.
Teď ty, Jakeu.
Plano, Texas.
Penny je teď členem Sook Jai.
- Další člen kmene Chuay Gahn? - Tam vzadu.
Ghandia.
Jakeu, teď vybíráš muže.
To, jak Jake vybíral lidi, jsem naprosto chápal.
Já bych také vybíral mladší nebo sportovně vypadající lidi.
Myslel jsem si: „Opravdu chci v tom týmu být.“
Při vybírání lidí mi úplně bušilo srdce.
Jede, pane zubaři, budeš v kmeni Sook Jai.
Teď ty, Jan.
Já nechci být v kmeni u té malé, staré dámy.
Snažil jsem se dívat, koho si začíná vybírat
a v duchu jsem si říkal: „Nedívej se na ni.“
Potřebujeme nějakou hudbu.
Briane, pojď sem s tou kytarou.
Tak dál, Jakeu.
Shii Ann bude v Sook Jai.
Jan, teď ty.
Myslím, že každý, kdo tam seděl, si říkal:
„Já nechci být ten, koho si vyberou jako posledního.“
- Támhle. - Vybrala sis Tanyu.
- Jakeu. - Já chci toho skateboarďáka.
Musím vám něco říct!
Mám vás rád lidi a to jsem s vámi ještě nemluvil. Páni!
Jako při vybíjené v páté třídě, někdo musí být poslední.
- Jan, tvá poslední volba. - Golfista.
Clayi, teď budeš členem Chuay Gahn.
Jsem nejmenší a nejstarší, co tam seděl.
Věděl jsem, že budu poslední, ale získali úplný poklad.
Jakeu, tvá poslední oficiální volba.
Lidi, děláte si srandu? Já jsem poslední?
Můžu toho pro kmen hodně udělat.
Být poslední je ponižující, ale asi jsem tu zkušenost potřebovala.
Tak už máme vybrané dva kmeny: Sook Jai a Chuay Gahn.
Nevím, na co Jan myslela, když vybírala ty lidi, které vybrala.
Mám rád urostlé lidi a podle toho bych je vybíral.
A taky podle záblesku v očích, že jsou tu proto, aby vydrželi.
Myslím si, že Jake bude skvělý lídr.
V našem kmeni máme asi ty čtyři nejhezčí kluky.
Určitě víc než jsou ti další čtyři, co sedí támhle.
Postavíme latrínu.
Překvapilo mě, jak to Jan vybírala.
Většinou jsou v kmeni starší lidi.
Druhý kmen se radoval, protože si mysleli, že nad námi
v soutěžích vyhrají, ale to se budou divit.
Na palubách obou člunů jsou stejné zásoby, velmi skromné.
K jídlu dostane každý kmen malou konzervu fazolí.
Budete muset spolupracovat a vybudovat si nový život.
Dny jsou tu velmi různorodé, počasí je tu vrtkavé.
Nasedněte do člunů a vydejte se na své pláže.
Hledejte kmenovou vlajku v malé rybářské kánoi.
Můžete vyrazit.
Velmi rychle jsme přišli na to, že musíme člun otočit.
Ten druhý tým to nenapadlo.
Druhý tým je o něco mladší. Jsou jako dychtivé malé děti.
Rychle se hnali do člunu. My jsme věděli, že o žádný závod nejde.
Tak jedeme. Pádla do vody.
- Která strana? - Pravá strana.
Nikdo z našeho týmu nevěděl, jak takový člun ovládat.
Když se pádluje víc napravo, stáčí se vlevo a naopak.
Točíme se ve velkém kruhu.
Lidé na pravé straně se do toho moc opírají.
Pravá strana, začínáme se točit.
Trochu to zvolněte.
Bylo vidět, že chce převzít vedení a říkat nám, co máme dělat.
Hlavně John tu chtěl být co nejrychleji to šlo.
V našem kmeni je dost starších lidí a já jsem tu nejmladší.
Doufala jsem, že budu v tom druhém kmeni.
Trčím ve skupině, se kterou asi nebudu moci navázat kontakt.
Neuvědomili jsme si, že je ten člun otočený zádí dopředu.
Kormidloval jsem náš člun z přídě.
Řekl jsem jim: „Plujeme zádí dopředu a všichni se začali smát.“
Ten člun plul rychleji dozadu než dopředu.
V ideální situaci jsme měli přistát,
poblahopřát si, nakreslit si plán na přístřešek
a začít určovat, co kdo bude dělat.
- Mapa. - Bezva.
Strouha. Mangovník.
Ale místo toho jsme byli jak puštění ze řetězu.
To snad není možný, že lezeš na mangovník!
- Vidíš tam nějaké mango? - Nic tady není.
Na tomhle se dá krásně houpat.
Robb má víc nadšení a energie, než jsem kdy u koho viděl.
Náš kmen je nadšený, připravený do toho jít, ale nic neví.
Když jsme minuli tu zátočinu a uviděli na ostrově oranžovou,
říkala jsem si: „Bože, to je můj domov.“
Užíváme si společnost těch druhých, představujeme si, jaký kdo je,
ale zároveň, jak říkám, je to „služební cesta“.
Teď už nejsme tým, jsme rodina.
- Máme jeskyni. - Máme tu přírodní jeskyni.
- Je nádherná. - To je výborná věc.
Připadá mi to jako čtyřhvězdičkový hotel. Kolik je tam asi netopýrů?
Bylo dobře, že jsme si hned všimli, že jsou tam jeskyně.
Pokud budou bezpečné, budeme celou dobu v suchu.
Co dělá takové stopy? To je určitě had.
Tady by bylo dobré místo na ohniště.
Určitě to bude odhánět zvířata, jestli jsou tu nějací netopýři.
Myslím, že se všem ulevilo, když jsme zahlédli tu jeskyni.
Znamenalo to, že nebudeme muset nic stavět.
V jeskyni se můžeme ochladit a to je velká výhoda.
Pojď sem.
Nemůžeme toho nechat?
Dneska se tu utáboříme. Kdyby přišel monzun, budeme v suchu.
Zítra za denního světla začneme hledat pitnou vodu.
Našli jsme si přístřeší a po cestě jsme viděli potravu,
všude kolem byly kokosové palmy.
Jsou tu kokosové ořechy.
Také jsme našli ústřice a rozchlípky a začali je sbírat.
- Krab! - Tohle je teda kus.
Chytni ho za zadek. Jinak tě štípne.
Všichni jsme venku, chytáme je rukama, sbíráme
a dáváme do nádoby.
Brouzdáme se ve vodě a bavíme se.
Je tu k jídlu všechno možné.
V moři se najde hodně potravy.
Dnes máme k večeři kraby a rozchlípky.
Pojďme na pláž.
Thajsko. Jen si pomysli, jsme v Thajsku.
První noc jsme byli Jakeovi vděční, že si nás vybral,
a nadšeni týmem, ve kterém jsme se ocitli.
Rozhodli jsme se jít na pláž.
Někteří šli oblečení, Stephanie šla nahá.
Bože můj, ty jsi nahá?
Vlezla do vody a plavala kolem nahá.
Ty jsi blázen.
Nepotkal jsem holku tak nezávislou a jistou si svou sexualitou.
Ty seš blázen.
Večer jsem se šla koupat nahá. Brouzdala jsem se a potápěla.
Madam, vaše šaty.
Je divoká a střelená. Abyste mi rozuměli, jít se koupat nahá,
to by šli všichni, ale nechci, aby mi koukali na prsa.
- V měsíčním světle vypadáš dobře. - Děkuji.
Pak jsme věděli, že si musíme zajistit nějaké přístřeší.
Postavili jsme jen provizorní. To musíme strhnout a přestavět.
Umístění a všechno je k ničemu, ale zítra na to máme celý den.
Určitě se tam všichni vejdeme?
- Dobrou noc, skvělý týme. - Dobrou noc a sladké sny.
Kde mám skateboard?
Nedělej si s tím starosti.
Tvůj žaludek si na to prostředí zvykne.
Myslím, že budu zvracet.
Tanye se udělalo špatně. Asi byla dehydratovaná.
Asi jsem včera nevypila dost vody.
Tady v tom horku je voda jednou z nejdůležitějších věcí,
tak jsme se všichni rozhodli jít nějakou hledat.
- Jdeme? - Jo, dobře.
Museli jsme vlézt do vody a jít.
John došel k trhlině ve skále a řekl: „Vylezeme tam nahoru.“
- Johne, tak lez. - Vlastně to není tak hrozné.
Dávej pozor, člověče. Jistíme tě.
Dobrý?
Sejdeme se na druhé straně.
Chci zjistit, jaké tu jsou ovocné stromy.
A další věci.
Johne, my jdeme! Dávej na sebe pozor!
Není nutné se takhle rozdělovat, ale někteří jsou netrpěliví
a chtějí to jít prozkoumat.
Nasmál bych se, kdyby tam John byl dříve než my.
Vidíte tamten písek?
Asi musíme jít tam nahoru do džungle.
Doufali jsme, že máme mapu, podle které půjdeme.
Řekla jsem: „Musíme začít slézat ty skály.“
Jakmile sem vlezete, je to ta nejtěžší část ze všeho.
Drž mě za ruku. A teď mi to podej.
- Máme dost času. Rozumíš? - Jo, jasně.
Dokonce můžeme narazit na Johna.
Nemůžeme sem chodit každých pár dnů
s velkou nádobou a zase zpátky.
To by nešlo.
Já si vážně nejsem jistá, že umím šplhat po skalách.
Když jsme se vrátili dolů, John už se vracel zpátky.
Když jsem se vrátil, řekl jsem: „Podívám se do mapy.“
Asi musíme jít kolem té druhé zátoky tady.
Tak jsme tam s Helenou a Tanyou jeli na člunu.
Vy tu vodu najdete. Já to cítím.
Ostatní se rozhodli, že půjdou za námi,
ale byl příliv, tak museli plavat.
- Ghandio, jsi v pořádku? - Je tu velká hloubka.
Tak jsme plavali. Zdálo se mi, že je to víc jak kilometr.
- Všichni v pořádku? - Jo.
Vodní nádrž. Že by to bylo tudy?
Všude kolem je tu džungle a tam vede pěšina.
Když jsme tam přišli poprvé a uviděli tu ošklivou kaluž poloslané vody,
tak jsme tam jen stáli a říkali si: „Panebože!“
- Já nevím, Heleno. - Ochutnej to, jestli je to slané.
- Podržíš mě za ruku? - Jo.
To je určitě slaná voda.
Jen pár metrů nahoru po cestě byl kulatý kus dřeva,
který označoval vodní zdroj.
Je čistá.
To je bezvadný.
Až přijdou, řekneme jim: „Pojďte, našli jsme vodu.“
Vezmeme je sem, ukážeme jim tu slanou kaluž a řekneme:
„Až se vrátíme, budeme to muset přefiltrovat.“
Trochu si z nich vystřelíme, než objeví tu studnu.
Když jsme uviděli Johna, Tanyu a Helenu,
říkala jsem si, proč pro nás nejedou v kánoi?
Kde je tu vlastně pevnina?
Copak neslyší?
Nakonec se tady utopíme.
John si vymyslel, že si z nás udělá legraci.
Můžeme to přefiltrovat a pak převařit. Co myslíte?
Nebo můžeme sundat poklop z této nádrže a nabrat si vodu tady.
- Co to tam je? - Pitná voda.
- Tak proč si potom nenabereme tuhle? - To je náš zdroj vody.
Podívej se, jak je čistá.
Byla jsem šťastná a řekla mu, že to byl dobrý vtip,
ale v duchu jsem si říkala, že teď není na legrácky čas.
- Kam jdeš? - To vypadá jako studna.
Hele, je tu voda.
- Podívej se, vypadá krásně čistá. - Čistá, pitná voda.
Nemusíme chodit až na druhý konec džungle.
Naštěstí byla voda jen asi sto metrů daleko.
Voda vypadá čistá, i když ji možná budeme muset převařit.
Ale zdá se, že nám to hodně pomůže.
S tímhle nám to půjde dobře. Určitě se to povede.
Udělali jsme základy toho, v čem tady budeme bydlet.
- Bude to moc pěkný. - Budeme se tu mít dobře.
Je to fakt měkký, víš?
Priority mého kmene začínají být tak trochu mimo.
Všichni myslí jen na přístřešek. Nikdo se o nic jiného nestará.
Zmíním se o jídle a každý jen říká: „Ne, já chci tu podlahu.“
Copak nebude mít nikdo hlad? Jen si musíme rozdělit práci.
Jed si rád dělá, co chce.
Třeba šel na ryby, ale zatím nám to nic nepřineslo.
Musíme mít sílu, když chceme něco postavit.
Už mám toho sekání dost. Nikdy jsem to nedělal.
Podívej na ty ruce.
Měl ruce, jako kdyby si je právě umyl.
- Já už zase sekám celé dny. - Já vím. Udělám to. Tak to polož.
Jenom marníme čas.
Řada lidí dělá zbytečné věci nebo to, co neumí.
Shii Ann, kdyby sem všichni začali nosit palmové listy...
Jídlo potřebujeme stejně jako obydlí.
- Podívej se na moje ruce. - Já jsem je viděla.
Tak mi ukaž ty svoje.
Tak o to právě jde.
- Nekřič na mě. - Já na tebe nekřičím.
Já se chci dneska vyspat. Jak se ti včera spalo? Docela dobře, co?
- Vidíš, že mám pravdu. Tak se vrať. - Řekli mi, ať jdu sehnat jídlo.
Tak co chceš, abych dělala?
Zahrává si se špatnou holkou.
Neví, s kým si zahrává. Já umím taky vystrčit rohy.
- Mám jít pro jídlo nebo nosit listy? - Poslal jsem tě pro jídlo.
Kluci zas víc pomůžou tady.
- Neumíš nic jiného než mluvit? - Už nic neříkej, jo!
Já jsem Shii Ann řekl, aby šla pro jídlo.
Měli jste mě podpořit. Chci se vyspat někde, kam neprší.
- Nikdo nemá ani kousek blbýho jídla. - Já ho taky nemám, člověče.
Já s ním souhlasím. Tohle se musí dodělat.
- To se právě snažím říct. - Za chvíli už může pršet.
Teď vidíš, jak je to obydlí důležité.
Do teď bylo nejdůležitější vybudovat obydlí, tak jsme nejedli.
Už se to na nás začíná projevovat, i když tvrdíme, že ne.
Dokonce ani nevím, jestli je to anglicky nebo thajsky.
Přišla nám pošta.
- Pracovali jste se... - ... členy vašeho kmene.
- Závěry jsou... - ... jsou učiněny...
- Ale v soutěži budete potřebovat... - ... mozek a svaly.
Všichni tu chcete zůstat a užívat si jako v nebi,
ale když dnes prohrajete, bude vás v kmeni už jen sedm.
- Mozek a svaly. - Mozek a svaly.
No, svaly máme. Teď ještě někdo musí dodat mozek.
Druhý tým nemá naše mládí a sílu.
Máme ty nejlepší kočky, alespoň většinu,
a určitě tu máme mladý a silný kluky, a to je skvělý.
Vítejte v první soutěži o imunitu.
Abyste v této hře uspěli, vyžaduje to duševní schopnosti,
promýšlet a řešit problémy
a také fyzické schopnosti dokončit úkol,
když se vyskytne něco nečekaného, třeba déšť.
První soutěž vyžaduje sílu,
ale zároveň i mozek.
Je to závod okolo ostrova.
Bude to takhle.
Proplujete mezi dvěma bójkami, dostanete se na stanoviště,
kde vás čeká lano s bludištěm.
Každý kmen vybere jednoho člena, který projde bludiště lanem.
Tím si uvolníte vlajku, vezmete ji a pojedete na další stanoviště.
Tam se jiný člen týmu potopí do 3 metrů, vyhákne vlajku
a vezme ji do člunu.
Na posledním stanovišti je tradiční thajská skládačka.
Vyberete dalšího člena, aby posouval části tak dlouho,
až díl s nožem bude moci projít štěrbinou.
Vyndáte nůž, přeříznete lano a tím se uvolní poslední vlajka.
První kmen, který bude tady na plošině se všemi vlajkami,
vyhrává imunitu.
A já vám teď symbol imunity ukážu.
Když získáte imunitu, máte zajištěny další 3 dny na ostrově.
Ty, co prohrají, čeká kmenová rada, kde bude první z nich vyloučen.
Zaujměte pozice a začneme.
Hrajeme o imunitu! Trosečníci, připraveni?
- Připraveni. - Teď!
- Pohni! - A máš to. Máš to.
Vezmi tu vlajku!
Snažte se! Ještě jsme nevyhráli!
Sook Jai vyhrává imunitu!
Skvělý závěr, lidi.
Sook Jai, vy se vracíte do tábora s imunitou.
Chuay Gahn, snaha byla, ale bohužel vás večer čeká kmenová rada.
Budete muset jednoho člena vyloučit.
Nemáme žádný důvod věšet hlavu.
Jsem sekretářka u právníka. Pracuji s fakty.
Faktem je, že jsme měli velký náskok.
Ten se ale zmenšil, protože jsem dlouho řešila tu skládačku.
Měli štěstí, mizerové.
Teď mám takový pocit, že asi odejdu já.
Já tě nechci žádným způsobem ovlivňovat.
Hlasuj si, jak budeš chtít.
Myslím si, že každý je teď zranitelný. Každý si teď asi říká:
„Potřebujeme silný tým.“
Pro Ghandii fyzicky náročné soutěže nebudou.
Duševně náročné soutěže pro ni také nebudou.
Někdo odejít musí. A měla by to být ona.
Napij se ještě vody.
Chce se mi zvracet.
Tanya by bohužel mohla být vyloučena,
protože je to tady pro ni dost náročné.
Kdyby ji všichni vyloučili, bude to proto, že ji litují.
I když si člověk říká: „Netrap se.“ Je to hra.
Pro mě je to hra. Nebylo mi dobře
a cítím se trochu nejistá.
Bylo mi špatně a svému tělu poručit nemůžu. Budu se snažit.
Já asi budu hlasovat pro Johna.
Od prvního dne dost lidí štval, protože říkal:
„Nesnažíš se pořádně pádlovat nebo musíš udělat tohle...“
Hodně lidem lezl na nervy, protože převzal vůdcovskou roli.
Na kmenové radě musím někoho vyloučit.
Nechci o tom přemýšlet. Je to jako vyloučit někoho ze své rodiny.
Pojďte sem, vezměte si pochodeň a přiložte ji k ohni.
Všichni přiložte pochodeň, aby začala hořet.
Protože oheň v této hře představuje život.
Dokud máte oheň, jste ve hře. Až vám zhasne, odejdete.
Teď vraťte pochodně do držáků a posaďte se.
Mrzí mě, že musím říct, vítejte na první kmenové radě.
Tady se budete zodpovídat ze svých činů na ostrově.
Někdy vám vaše činy pomohou, jindy zase ublíží.
Než budeme hlasovat, pojďme se bavit o dnešní soutěži.
Váš kmen ji mohl vyhrát.
Dlouho jste byli ve vedení.
Když ses dostala na poslední stanoviště, Ghandie, co se stalo?
Začala jsem být nervózní, když tam dorazil člen druhého kmene.
V jednu chvíli jsem se tam zasekla a křičela, že to dál nejde.
Pár minut na to jsem to dokončila, ale už bylo pozdě.
Cítíš se zodpovědná za to, že tu dnes večer tvůj kmen sedí?
Ano. Kdybych ten úkol byla dokončila včas, tak se to nestalo.
Clayi, je těžké vycházet s lidmi, které znáš,
natož se sedmi cizími lidmi v silně stresujících situacích.
Jaké to bylo?
Vždy je těžké přijít někam, kde nikoho neznáš.
Musíš přijít na to, co je to za lidi a co je motivuje.
Problém je, když to někdo narušuje a nesouhlasí s tím, co se děje.
To je problém, který je potřeba vyřešit.
- Už taková situace nastala? - Tak trochu.
- Jak to pak řešíte? - Proto tady jsme.
My tu nechceme být, ale takhle to v této hře chodí.
- Johne, co bylo pro tebe nejhorší? - To nejhorší ještě nepřišlo.
Mám rád týmovou práci, kladný přístup, nadšení...
My našemu týmu věříme a zatím čekám, že to bude horší.
Briane, jsi prodejce aut. Je tvé zaměstnání výhodou, jak se sžít s cizími lidmi?
Ne. Jen velmi povrchní člověk soudí lidi podle vzhledu.
Musíš se dostat mnohem hlouběji a opravdu je poznat.
Všechno je to o lásce
a to je moc pěkný.
Každého dobře poznat a nesoudit knihu podle obalu.
To je moc důležité.
Někdo se pokaždé musí lišit tím, že bude vyloučen jako první.
Teď se dozvíme, kdo to bude. Je čas hlasovat. Johne, jdi první.
Ghandie, je to tvrdá hra. Bůh ti žehnej. Pěknou dovolenou.
Jediné, co můžu říct, že tu jde o finance.
Možná tak nepotřebuješ peníze jako my, ale ráda jsem tě poznala.
Johne, jsi skvělý muž, ale cítila jsem určité napětí,
a myslím si, že dlouhodobě by nám to ubíralo energii.
Celou dobu, co tu budeme, musíme být silní a bez napětí.
Dojdu pro hlasy.
Jakmile jsou hlasy přečtené, rozhodnutí je konečné.
Vyloučená osoba musí okamžitě opustit prostor kmenové rady.
Přečtu hlasy.
První hlas.
Ghandia.
Clay.
John. Jeden hlas John, jeden Ghandia a jeden hlas Clay.
Dva hlasy John.
Tři hlasy John.
Čtyři hlasy John. To už stačí. Přines mi svou pochodeň.
Johne, kmen promluvil.
Je čas jít.
Dnešní hlasování nebylo snadné. Po pouhých třech dnech,
kdy máme před sebou ještě dlouhou cestu.
Vraťte se do tábora a vyspěte se.
Příště uvidíte:
V Chuay Gahn se začíná lhát.
Sook Jai má nadále v tomto ráji problémy.
Bojujeme proti přírodě, bojujeme spolu navzájem.
Helen a Jan se ztratily.
Kdybych měla pistoli, tak zastřelím nejdříve ji a pak sebe.
Dostalo se mi té cti, že jsem byl vyloučen jako první.
Překvapilo mě to. Myslel jsem, že se nikdo spolu nedomlouval,
ale asi to tak bylo a mě z toho vynechali.
Všechny jsem měl rád a líbilo se mi tu.
Byl to pro mě úžasný zážitek. Bůh vám žehnej a uvidíme se doma.
reality-show.eu