Stojím vysoko nad centrem New Yorku. Po celé generace je to křižovatka světa.
Světa, který se stane hostitelem 22 lidí,
kteří se rozhodli odpočinout si od svého každodenního života
a vyrazili na závod kolem světa s vidinou výhry 1 milion dolarů.
Soutěžící se budou muset obejít bez svých laptopů i mobilů.
Museli odevzdat peníze, kreditní karty a mapy.
Jejich jedinou sílou bude vzájemnost a ve 2-členných týmech vyrazí kolem světa.
Našich 11 párů je:
Frank a Margarita. Manželé, mají jednu dceru.
Teď žijí odděleně, ale doufají, že se usmíří.
Vlastně je to taková křižovatka našeho vztahu.
Posledních 10 měsíců žijeme každý zvlášť.
Bude pro nás moc důležité vzájemně se na sebe naladit.
Paul a Amie. Čerstvě zasnoubení. Nedávno spolu začali bydlet.
Tohle náš vztah určitě ovlivní.
Buď nás to udělá ještě silnějšími než jsme, nebo se vrátíme každý jiným letadlem.
Kim a Leslie. Obě učitelky. Svobodné.
Obě jsme psychicky připravené zvládnout cokoliv co nám přijde do cesty.
Pocházím z malého města v Texasu. Jediné, čeho se bojím je smrt.
Lenny a Karyn. Chodí spolu a uvažují o svatbě.
Chtěl bych ty prachy, abych jí koupil prsten, jaký si zaslouží.
Dobře ví, že jsem komplikovaný člověk. Jsem hrozně soutěživá, hrozně agresivní.
Tohle se mnou řeší pravidelně.
Dave a Margaretta. Prarodiče. Jsou spolu už 40 let.
Mám ve zvyku trochu poroučet, ale já neumím rozkazy přijímat.
Moje žena je úžasná ženská. Dokáže všechno co si vezme do hlavy.
Matt a Ana. Poznali se a vzali, když oba sloužili v armádě.
V naší rodině se rodí samé silné ženské. Já jsem paličatá a panovačná,
ale Mattovi to vyhovuje.
Je dost chytrá. Má v hlavě všechno srovnaný a nikdy nevěří mým instinktům.
Joe a Bill. Životní partneři. Jsou spolu 14 let.
Jmenujeme se "tým Kvído". Kvído je náš pes.
Nemusíte být nejrychlejší a nejsilnější, ale musíte být alespoň nejchytřejší ze všech.
Patricia a Brenda. Pracující mámy co si vyrazily za dobrodružstvím.
Doufám, že zastupujeme všechny ženy, které milují své rodiny
a milují své muže. Ale chtějí také zůstat samy sebou.
Myslím, že naši manželé z toho, že chceme vyrazit kolem světa nebyli kdovíjak nadšení,
ale my jsme se prostě domluvily a rozhodly jsme se, že do toho společně půjdeme.
Robert a Brennan. Nejlepší přátelé a právníci z jedné firmy.
Oba jsme jedli stříbrnou lžičkou, máme skvělé vzdělání, dobrou práci,
ale to vše je vám k ničemu, když se ocitnete v Bangladéši.
Nancy a Emily. Konzervativní matka a dcera dobrodruh.
Každá jsme jiná. Já se do všeho vrhám po hlavě a se srdcem na dlani.
S ničím si nelámu hlavu.
Někdy skočí a ani se nerozhlédne. Je možné, že nás dostane do situací
na které nejsem připravená.
Drew a Kevin. Nejlepší přátelé z vysoké školy už 17 let.
S Kevinem jsme se vůbec na nic nepřipravovali.
Jsme oškliví Američani, o tom žádná.
Máme potenciál způsobit mezinárodní konflikt.
Dokážou tyto páry odolat stresu a procestovat společně 56 000 kilometrů?
Kdo má správnou kombinaci důvtipu, rozvahy a týmového ducha,
aby vyhrál 1 milion dolarů?
To jsou otázky, které si klademe všichni před startem.
Je tu "Amazing Race".
Za pár minut vyrazíte na cestu kolem světa.
Cestou budete muset splnit řadu různých úkolů.
Některé budou fyzicky náročné, jiné zase na psychiku.
Teď dobře poslouchejte:
Během závodu je 8 vyřazovacích bodů a ten první vás čeká už velmi brzy.
Jakmile odstartujete, musíte úkol dokončit tak rychle, jak to jen půjde.
Protože poslední tým, který dorazí na vyřazovací stanoviště, bude vyloučen.
Rozumněli jste tomu?
Dobře, tohle je "cestovní sáček". Uvnitř máte všechny informace,
které potřebujete a hotovost.
Jak ji využijete je jen na vás.
Ale pamatujte: Do konce téhle etapy už žádné další peníze nedostanete.
Pokud vám můžu radit, utrácejte s rozumem.
Vaše "cestovní sáčky" jsou připevněné na batohy, které si berete.
Jsou nad schodištěm.
Až vám dám pokyn, můžete tam vyrazit a otevřít sáčky.
Ale co budete dělat potom, to už je jen na vás.
Dobrá, svět už na vás čeká.
Chci vám popřát hodně štěstí a bezpečnou cestu.
Běžte!
Tady, tady... Tady!
Fajn.
- Tak jo. - Honem, honem!
- "Dostaňte se do Johannesburgu..." - "...V Jižní Africe."
Johannesburg v Jižní Africe... Božemůj.
Proboha! "Můžete si vybrat jeden z těchto tří letů."
Aerolinky Alitalia 605...
- Swiss Air 101... - South African Air 202.
"Pospěšte si! Místa jsou omezená a letenky rezervované."
- Tak jo. - Jdeme!
< < T H E A M A Z I N G R A C E > > S01E01 "Závod začíná"
Je to nejobtížnější soutěž, jaká se kdy konala.
Jedenáct 2-členných týmů
spojených láskou, přátelstvím či rodinou
budou soutěžit na cestě kolem světa.
Netuší, kam se vydají;
jaká nebezpečí je čekají; ani to, jak tato cesta ovlivní jejich životy.
Většina týmů bude postupně vyřazena.
Ale tým, který přetne cílovou pásku jako první
získá odměnu ve formě 1 milionu dolarů.
Tohle je soutěž, jaká tu ještě nebyla.
Tohle je "T h e A m a z i n g R a c e".
- Tak, kam jdeme? - Pojďme tudy.
- Pojďme přímo doprostřed parku. - Honem, zlato!
- Honem! - Už to bude.
- Musíme zjistit... - Tak jo.
...na jaké letiště máme jít.
- Co uděláme jako první až odsud vyjdeme? - No co, najdeme telefon.
Nejspíš to bude JFK nebo La Guardia.
- Určitě to nebude La Guardia. - Ne.
Je tu šance, že by to mohl být Newark,
ale ten to asi nebude.
- Ne, bude to JFK. - Jo.
Najdi metro. Běž rovnou za nosem.
Najdi metro a tam najdi telefon.
- Já si vezmu peníze. - A proč jako?
- Budu se o ně starat. - To určitě.
90 dolarů? Co s tím chceš dělat?
- To snad ne! - Ani nevím, jak se tam dostaneme.
Jsem hrozně pomalá. Připadám si pomalá.
- Tak jo. - Můžeme jít.
Myslím, že nejsme daleko od Times Square.
Je to ono? JFK.
Hele, támhle je taxi. Mávej.
- Prosím, prosím. - Ne.
- Kluci tam jdou. - My se mu nelíbily?
Hele! Počkejte, počkejte!
Všichni nejspíš pojedou na JFK, že ano?
Takže, my se zkusíme dovolat na Alitali.
- Zavoláš tam, prosím? - Zkusím jihoafrický.
Radši bych ušetřil prachy a jel tam metrem. Stačí, když tam budem v 6:25.
A co když ostatní stihnou dřívější let a my budeme poslední?
- Ale ušetříme prachy. - Vyřadí nás, chápeš?
A jede další.
- Už nejsou žádné volné. - Všechny jsou plné.
- Jo? - Tady.
Jo, honem, honem!
Propisku, Keve, potřebuju propisku.
Musíš vyťukat 6 čísel, abys mluvil s někým živým.
Neuvěřitelný, že sis ráno vůbec zavázal tkaničky.
Buď zticha.
- Už 3 telefonáty, 3 telefonáty a my nemáme nic. - Zklapni.
Chci se dostat na Kennedyho letiště. Prý tam jezdí H.
Ano, H z Times Square.
- Můžeme? - Mám to tam dát?
- Zasuň to dovnitř a zatlač. - Au!
Tak jednoduchý úkol.
Tohle jsou lety do Jihoafrický republiky. Pojedeme na Kennedyho letiště
a zkusíme se dostat do letadla.
Nechci tam být poslední, takže musíme jít.
Jo, já taky nechci být poslední.
No, tak najdi číslo na jinou leteckou společnost a zavolej tam.
Ne, zavoláme si taxík.
- A pak... - To je v pohodě.
- Zvládneme to. - Dobře, můžeme?
Neznám mnoho matek a dcer,
které by se do něčeho tak bláznivého jako je tohle pustily.
Víš, které aerolinky?
Ježiši!
Skoro vás neslyším. Chceš to zkusit?
Zeptej se odkud to odlétá.
Nejsou tam jména, jen čísla sedaček. Jsou zamluvené sedačky.
Já vím, sakra.
- JFK, jdeme. - JFK.
JFK v 5:55.
Už skoro rok žijeme s Frankem odděleně.
Když jsme se rozhodli do toho jít, řekli jsme si, že to bude naše šance zjistit,
jestli nám to spolu může klapat.
Ona to má tak, že je buď po jejím nebo vůbec a já to mám taky tak.
Neumíme to řešit.
No tak!
Tak jo. Malý test. Kdo je tu šéf?
Tak kdo? Odpověz.
- Nezačínej s tím zase. - Tak odpověz.
Kdo je tu šéf?
- Nejspíš ty, zlato. - Výborně, bezva.
- Tak zní správná odpověď. - Zkusíme Swiss Airlines,
ale jihoafrický aerolinky poletí asi přímo.
- No jo. - Swiss Air poletí nejdřív do Zurichu.
- Tak bysme měli letět jihoafrickýma aerolinkama. - Máš pravdu.
- Jihoafrický aerolinky, ne švýcarský. - Jo, jo, jihoafrické aerolinky, prosím.
Já nechci vypadnout jako první. To by byl dost trapas.
- Rozumíš tomu? - My nevypadneme.
- Hele, musíš si víc věřit. - My to vyhrajeme.
Je dokonalý partner. Je vždycky dobře naladěný, je s ním legrace
a to je přece něco co do života potřebujete.
Víš jistě, že jdeme dobře?
Ne.
- Děkuju. - Mockrát děkuju.
- Gracias. - Mějte se.
Letiště JFK
Jižní Afrika, bezva.
Jo, Leone, jo.
Leone, ty se možná staneš naší jízdenkou z ghetta.
No, snad máme pravdu.
- Měli jsme v něm zůstat. - Měli jsme jet taxíkem.
Oba jsme popudliví a paličatí,
ale my se srovnáme, než závod skončí.
- Jižní Afrika, támhle. - Jižní Afrika.
- Támhle, támhle. Ekonomická třída. - Dobře.
- Ještě nemají otevřeno. - Jo.
- Jsem rád, že jsme tu první. - Jo, jo, chápu.
To je 40, měl byste si nechat 2 dolary v drobných,
ale my si spropitné nemůžeme dovolit.
- Kolik chcete zpátky? - No, všechny drobný, prosím.
- Jmenuju se Joe. - Margarita.
Margarito, těší mě. Franku, moc mě těší.
Jsme tu druzí.
Čekal jsem, že budeme první.
Byl jsem naštvanej. Nemohl jsem tomu uvěřit, když jsem je tam viděl
stát s tím přiblblým úsměvem.
Jsem rád, že jsme tady.
Chci říct, no tak, co to má být? Podívejte se na ty jejich trapný klobouky
a ten stejnej ohoz. No tak.
Vypadaj jak dvojčata.
Jděte do háje.
- Alitalia je tady? - Ne, to je Swiss Air.
- Pardon, je tu Alitalia? - Chcete tam jet?
No...
Nebo chete Swiss Air?
Vypadá to, že 5 týmů je na jiných letech.
- To je dobře. - Ne, není. Budou tam dřív, než my.
Jo, ale oni jeli nejspíš taxíkem, což je stálo 60 babek.
- My jsme utratili jen 3. - Já vím, ale chci tam být první.
Kennedyho letiště.
První let
Konkurence je silná.
Ale jsme ve vedoucí skupině a to je dobře.
Ale ještě je brzo, takže kdo ví co to znamená.
Ze začátku je to nebezpečný, protože všichni začínáme stejně
a jsme trochu odtažití. Nikdo nechce být vyřazený jako první.
Nechápu, jak se těch 5 párů mohlo dostat
na jihoafrický let dřív než my.
Mám velkou radost, že jsme se dostali do prostřední skupiny.
Takže pro mě, skvělý výsledek.
Druhý let
Poslední 4 týmy zůstaly tak trochu trčet spolu.
A mezi námi byl pravděpodobně první pár, který bude vyřazen,
protože jsme čtyři poslední.
Třetí let
11 týmů se blíží do jihoafrického Johannesburgu.
Ale nikdo netuší co je čeká dál.
Vlajky na závodišti vyznačují body, kde týmy najdou
"informace o trase". Nápovědy o tom, kam mají jít dál.
Každý krůček se počítá. Můžete být v prvním letadle, v první řadě
a to znamená, že z letadla pak na letišti vystoupíte jako první.
Jo!
- "Vydejte se k Ryan Lake Air... - ...Místa se obsazují dle příchodu."
Tudy.
Josephe!
Tak fajn, letiště Lanseria.
Tak fajn, jedeme!
Musíme sebou hodit! Běž, běž, běž, běž, jdeme, jdeme!
V tuhle chvíli jde o to chytit návazný let.
Musíte na to šlápnout. Musíme všechny ty lidi předjet.
Kdo to je? Já myslím, že to jsou ti právníci.
- Jo, jsou to oni. - Jo, ty právníci...
Jo, šlápněte na to. Nandejte jim to.
Jeďte, Cale, tak rychle! Jo! Jo!
Já nevím,
- ...nemá smysl to lámat. - Nemůžeme nic urychlit.
Nechci bejt zlej, ale štve mě.
Jo, ale nic s tím nenaděláš. Tak co?
Jak jsem říkal, prostě první. Je to jasný.
Jdeme! Honem! Už běžím!
Pohyb!
Tak jo.
Už podruhé jste na místě jako první, ale nemůžu vám říct, kam dál.
Dobře.
- Margarito, Franku, byli jste v prvním letadle. - Úžasný!
- Dobře. - Gratulujeme, dobrá práce.
To snad není možný. Nemůžu tomu uvěřit.
Já je nesnáším!
To neznělo moc dobře.
- Promiň, Margarito. - Dobrý.
Mám o sobě dost velký mínění.
I tak jsme byli v letadle první. Co s tebou je?
- Tým Kvído je zase jednička. - Jasně.
Pro dnešek končíme.
Letiště Lanseria, 6:00
První charter
Poletíme malým letadlem, teda první tři týmy.
Vypadá to, že se nás chystají vyložit v nějaké opuštěné oblasti.
Kdo ví, co nás čeká.
Týmy musí nakonec dorazit sem. Do vesnice Songwe.
Tohle je zastávka během celého závodu.
Tady se musí týmy nahlásit a pak počkat 12 hodin, než budou moci pokračovat.
Až 12 hodin vyprší, začnou odjíždět ve stejném pořadí v jakém přijeli.
Ale co je nejdůležitější, poslední, kdo sem dneska dorazí, bude vyřazen.
Na Livingstoneově letišti najdou týmy auta a další informace o trase.
Můžou řídit sami nebo si můžou najmout řidiče.
Ale řidiči jim nesmějí radit se směrem,
takže týmy budou muset sami zjistit, kam se mají vypravit.
Běž!
Běž zlato, běž! Poběž!
- Kam jdeme? - Vpravo.
- Ahoj. - Zdravím.
Jsem Rob, moc mě těší. Přečti to.
Tak dělej!
"Pozor na kouř a hromy, jenž doporovázejí ostří nože."
- Ostří nože, jedeme! - Jestli chceš řídit, tak v pohodě.
- Účtuju si 50 dolarů. - Já budu řídit.
Pojedeme za velkým, bílým kouřem. "Za kouřem, který práská".
- Ty řiď. - Tak honem, budeš řídit.
- Rychle, rychle, rychle. - Pohyb, rychle.
- Musíme je porazit. - Jeďte rychle!
Dávej pozor.
Jo! Tým Kvído!
Týmy mají dorazit sem k Viktoriiným vodopádům,
kde najdou další důležitý bod. Vyhlídku zvanou "Ostří nože".
Jeďte rovně, rovně. Na tu otevřenou pláň.
Druhý charter
Je to tady. Už jedou.
Tak jo. Jdeme na to.
Třetí charter
Počkej.
Čtvrtý charter
Já říkám, že my čtyři tu partu před námi dohoníme. To vám říkám.
Tudy!
Pospěš si!
Kam máme jít?
- Musíme najít nápovědu. - Kevine a Drew?
"Dejte pozor na kouř co hřmí. Pak běžte k ostřím nožům."
Tuhle oblast moc neznám.
Já nevím, kam máme jet.
Ne, my budeme řídit.
- Keve, já řídím. - Tak, jedeme!
Já budu řídit.
Tak jo, jeď!
To víte, nejsem nejmladší, nedokážu běhat jako všichni ti mladí.
- Mami! Rychle! - Emily!
Ona všechno plánuje.
Má ráda všechno srovnaný. Ale obávám se,
že právě tohle nás teď příšerně zdržuje.
Ta paní na záchodě se mi snažila poradit směr, víš?
- Ale my nemáme čas. - Emily!
Už vím co to je. Viktoriiny vodopády.
"Kouř co hřmí". Voda se řítí dolů a dělá bílý kouř.
Pláň, kde nejsou žádné stromy.
Bože můj, támhle to je.
"Kouř co hřmí".
- Řekněte mi, kam mám jet. - My nevíme.
Dobrá. Jeďte rovně, ale co nejrychleji.
Tak se někoho zeptáme.
Předjeď je. Oni neví, kam jedou.
- Ahoj! - Nenechte je, aby nás předjeli.
- Dohánějí nás. - Vážně?
Jeď, jeď, jeď.
Ti hoši bojují o druhý místo, že jo?
Tohle není dětská hra. Je to nebezpečný.
Vsadím se, že vjede doprostřed silnice.
Nedovolí nám ho předjet.
Jeď, neboj se. Předjeď ho.
Co to dělá? Vytlačí nás všechny ze silnice.
Dobrá práce, Maxi. Vynikající.
Šlápni na to. Jeď za ním.
Předjeď ho.
- Co blbneš? - Promiň.
Byli jsme takhle blízko.
To je závod. To je jízda.
- Jeď dál. - Jo, jo.
No tak, jed!
- Nemůžu je dohnat. - Prostě pokračuj.
Zkusíme to znovu. Ty mi říkej směr a já budu řídit.
- No tak! - Jeď! Dobrá práce.
Rychle, rychle. Rychle, rychle.
Rychle, rychle!
Victoriiny vodopády.
Jsme tady. Támhle jsou ostatní.
Kde je ostří nože?
- Ostří nože? - Pojď za mnou, rychle.
Pojď. Pojď.
Ostří nože.
Potřebuju najít Ostří nože.
- Támhletudy. - Kudy?
Kudy k Ostřím nožům? Tudy.
Tak kudy?
Rovně?
- Dave? - Co?
Cesta tam vede přímo tudy.
Páni!
V životě jsem nic krásnějšího neviděl.
Tak, pojď. Není to daleko.
Mami, tudy!
Rychle!
- Máš to? - Jo, mám to, zlato.
Tak jo.
"A další vodopády. Vraťte se na souš
a pak hledejte cestu k vrcholu rokliny jménem Batoka."
Takže, máme se vrátit na souš a ptát se po roklině Batoka.
"Na okraji Zambie. Vrchol rokliny Batoka."
Vem to zpátky do auta.
Počkat, počkat. Pojedeme za ním.
Nejhorší bylo běžet po té čepeli nože.
V dešti a s batohy na zádech. A přitom jsme se snažili držet před Frankem.
- Bože můj. - Drew, no tak!
Už jdu!
- Nemůžeme odjet. - Co?
- To je za službu. - Jedeme!
Přestaň rozdávat peníze, kdykoliv si někdo řekne.
Dal mi za to tyhle brožury!
- Myslel sis snad, že je tady něco zadarmo? - Tady není nic zadarmo. Jsme v Africe.
Ano. Když budeš chtít jít na Sochu svobody, tak to bude zadarmo?
Pro Kristovy rány!
Ale prodal mi mapu a v tý všechno je.
Zambie, přesně tady jsme.
To je Namibie, ty blbe.
V tuhle chvíli může vyhrát kterýkoliv tým právo přeskočit všechny
další úkoly této etapy.
Ale aby ho získal, musí najít kartičku opravňující ke "zkratce".
Zkratka.
- Co? - Zkratka. Půjdeme do ní, ne? - Dobře.
Nápověda v této obálce dovede týmy ke kartičce zkratky.
Je skrytá na dně kaňonu. Na místě zvaném "vařící hrnec".
"Vařící hrnec". "Vařící hrnec". Víte, co to je?
V každé etapě závodu je jen jedna karta opravňující ke zkratce.
A získá ji první tým, který k ní přijde.
Ostatní týmy ztratí čas.
Haló? Kde je tu nějaký "vařící hrnec"?
- Běžte támhletudy. - Hlavně rychle.
"Vařící hrnec". Bože. Jak je to ještě daleko?
Ani ne půl kilometru.
Tak jo. Řekl tudy. Pojďme!
Dorazili jako první
- Máme zkratku. - Jo!
- Jsme první. - To je super.
"Gratulujeme. Přejděte rovnou k další zastávce.
Ve vesnici Songwe."
Bezva!
To je to nejhorší co jsem kdy zdolal.
Bože.
Tohle by nikdo jiný nedokázal.
- Davide... - Co?
Támhle je vlajka.
- Támhle? - Jo.
Tak to už tu kartu někdo našel.
- Musíme se stejnou cestou vrátit. - Nevím, jestli to dokážu.
Pořád jenom jdeme, nemám vůbec čas myslet.
Snad dostaneme rozum a trochu zpomalíme.
V tuhle chvíli se cítím hrozně otupělý.
Tady máte.
- Děkujeme. - Vemte si peníze.
Děkujeme.
Tak jo. Pěkný den.
Je to sice hra, ale jsme tu taky jako vyslanci naší země,
takže se musíme chovat slušně. Jsme tu hosté.
Tímhle projevíme trochu vděku za to, že tu můžeme být a děti to mají rády.
- Jo. - Vážně nás to moc těší.
S kartičkou "zkratky" jsou Rob a Brennan v čele.
Těsně za nimi jsou Bill a Joe, Frank a Margarita a Lenny a Karyn.
Ve středu jsou Pat a Brenda, Kim a Leslie a Dave a Margaretta.
Mezi posledními týmy jsou Nancy a Emily, Matt a Ana, Paul a Amie a Drew a Kevin.
Mohli byste nám pomoct? Hledáme roklinu Batoka.
Poradíte nám, prosím?
- Hledejte vysoký strom. - Nalevo?
- Nalevo, jo. - Takže je to mimo hlavní cestu?
Moc vám děkuju. Promiňte, že jsem vyrušoval.
Drew, dělej! Už si nastup!
- Nastup si! - Nech toho!
- Řekl mi to samé! - Musíš se chovat slušně.
- Drew, nech toho! - Neječ na mě, abych nastoupil do auta,
- ...když se snažím bavit s místníma lidma. - Drew!
- Nemusel jsi vystupovat z auta! - Dost!
- Musíš vystoupit z auta... - Nemusíš!
...aby jsi šel za lidma a choval ses k nim přátelsky a mile.
Nemůžeš na mě řvát jako v NY.
Normálně ho ignoruj.
- Jsi idiot. - Jak říkám, nepolouchej ho.
Máme jet na hlavní, pak odbočit doprava, pak uvidíme vysokej strom.
Tak vysokej strom? Nic lepšího jsi z nich nedostal?
Máme hledat strom?
A Keve, neptej se z auta, musíš vystoupit, jo?
Zklapni!
- Chovej se slušně, prosím. - Zklapni!
Díky.
Ahoj, jak se vede?
Dobře, díky.
Poradíte mi, kde bych našel roklinu Batoka?
Ahoj, kluci.
- Ahoj, jak se máš? - Moc dobře. Díky.
Potřebuju poradit, chlapi.
Tak fajn, Zambie je nalevo od nás.
Dobře.
Jo, roklina doleva.
- Doleva? - Jo.
Další bod leží 900 metrů pod okrajem rokliny Batoka.
Dostat se k němu bude oříšek.
Je to "objížďka".
"Pokud chcete cestovat vzduchem, musíte po laně..."
Bože můj!
Jo! Týme Kvído!
- Hezký! - Proboha!
"...a pak rychlé zhoupnutí ke dnu rokliny."
Dobrý Bože!
"Pokud chcete cestovat po zemi, čeká vás dlouhá cesta dolů."
- Co? - Nevím, jestli zvládnu bungee-jumping.
To zvládneš. Věř mi, zvládneš to hravě.
Já to neskočím.
Neboj se, budeš skákat ještě ráda.
Tak jdeme, děvče. Skočíš to jako nic.
Jdeme!
Dělej, není čas!
Pohyb!
Ber to s humorem.
Bude sranda! Dělej, do toho! Nemáš na vybranou. Srabe!
Máme 16-měsíční holčičku, proto si musíme vybudovat funkční vztah,
aby mohla vyrůstat v milujícím prostředí.
Pokračuj.
Já ale nevím, kam jedu.
- Mám jet doprava nebo doleva? - Já nevím, Paule. Třeba tudy.
- Vážně tam mám jet? - Já nevím!
Ty to rozhodni.
Vím, že máš vždycky pravdu.
Támhle je nějaká cedule.
Podíváme se a je to.
- Co tam píšou? - Bože můj, já tě zabiju!
Koukej jet zpátky! Musíme najít cestu.
To teď budeš sedět a brečet?
Je konec! Hotovo! Jsme úplně vyřízení!
Miluju tě, zlato! Tak pojď!
Na co čekáš? Dělej!
Už je tady! Jo!
Jo, jo, jo!
Jo!
Tak pojď, pojď, pojď!
Pojď, pojď.
- Pojď! - Jste připraven?
- Jo! - Tak jo, vykročte.
Dokážu to, je to součást závodu.
Pěšky to nejdu.
- Připravená? - Snad jo.
- Dobrý, Margarito? - Jo.
- Tak jo, Margarito. - Počkejte.
Pojď na to, zlato!
Dokážete to, nebojte se. Jen uděláte krok, to je celé.
Zlato, dokážeš to, neboj se!
Jo! Jo!
To bylo něco! Je dobrá. Skvělá práce.
Pojď sem. Obejmi mě.
Skočila jsi do rokle. Dostala ses takhle daleko.
Bezva, zlato. Dobrá práce. Dobrá práce.
- Viděl jsi? Jsem skvělá. - Jsi skvělá, vážně.
"Dobrá práce. Zasloužili jste si místo ve vesnici Songwe.
Poslední tým ze soutěže vypadne."
My to nebudeme. To je jistý.
Vesnice Songwe
Protože Rob a Brennan našli kartičku se zkratkou,
mohli se roklině vyhnout a zamířit tak přímo do vesnice Songwe.
- Vítejte v Songwe. - Moc děkujeme.
Gratuluju, jste na 1. místě.
Moc děkujeme.
První etapa! Jsme v čele!
V tuhle chvíli vedeme. Ostatní nám ale šlapou na paty.
Tak do toho, zlato!
Jsem k smrti vyděšená. Ale jdu do toho.
Mám hrozný strach. Hrozný.
Neboj, nedívej se dolů.
- Připravená? - Ano, jsem.
3, 2, 1, skok!
- Já se na tom laně tak strašně bál. - To bych řekl.
Jsme dobří.
- Připravený? - Jo.
Teď to uděláme správně. Tohle je vzduchem.
Nic to není. Brnkačka, brnkačka.
Běž na to, zlato! Jsi skvělá ženská!
Je prostě skvělá.
To bylo skvělé.
- Tak můžeme? - Ano.
Tady máte postroj.
- A tohle mám držet? - Máte to pod kontrolou?
- Můžeme? - Jo.
Bože můj!
- Jste na řadě, připravená? - Mě se nějak nezdá to držení.
Nejsem na to stavěná.
- Nic to není. - Nemůžu se držet.
Já to nedokážu.
- Můžeme? - Tak jo.
- Připravená? - Ano.
Skončili jsme sedmé? Nevím, nejde mi teď počítat.
Teď se musíme dostat do vesnice Songwe.
Tak jo.
Bože! Džungle je plná brouků. Všimla sis?
"Vydejte se do suché oblasti Zambie. Najděte roklinu Batoka."
Roklina Batoka? Vrchol rokliny Batoka.
Musíme někam do hor.
Musíme se zeptat po Zambii, jasný?
- Je tu někde roklina Batoka? - Ne.
Někoho se zeptáme. Roklina Batoka?
Ona nic neví, Paule.
Jak to, že to nevíte? Vždyť tu žijete, nebo ne?
Jen klid, prostě to neví.
Roklina Batoka. Tady nic neví, nebudu ani zastavovat.
Roklina Batoka. Roklina Batoka.
- Roklina Batoka? - Roklina Batoka.
On to bude vědět.
Batoka, roklina Batoka. Nevíte, kde je roklina Batoka?
- Roklina Batoka? - Roklina Batoka...
Myslel jsem, že místní budou znát aspoň pár slov.
Třeba rokle. Ale nevědí nic.
- Máme se držet téhle cesty? - Jo. Jo.
- Až na konec? - Až na konec, jo.
- Je to u toho velkého vodopádu? - Jo, tam se zeptáte.
Tam vám řeknou, kde je roklina Batoka.
- Opravdu? - Jo.
- Tam bude Batoka? - Jo.
Jak můžeš někde žít a nevědět, kde co je?
- Já fakt nevím. - Mám chuť jim říct, "Haló,
na jaký planetě žijete?"
Vesnický idioti, to jsme my.
Rychle, rychle, rychle!
Emily?
- Umřel při tom někdy někdo? - Během poslední doby ne.
Modlila jsem se k Bohu, aby nás nevyřadili a mohli jsme zažít co nejvíc.
- A vidíte, co se stalo. - Všechno má svůj důvod.
Bože můj! Bože můj!
- Já nevím, kam jdu. - Je to tam vzadu!
- Tady to držte! - Jasně. Dobře.
Chceš na druhou stranu?
No jasně, tak vzduchem.
Co? To si děláš srandu?
Pojď, chci to zkusit.
No tak. Tohle je nejrychlejší. Ty to chceš jít pěšky?
Dostanu infarkt, jestli to mám udělat.
A co...
Rozhodni se.
Na tři, dva, jedna a leťte.
Zlato, takhle budeme poslední. Pojďme.
- Rozhodni se. - No jo.
Tak se rozhodnu já. Uděláme to.
Rozhodnu to za tebe.
Promiň, kámo. Prohrál jsi.
- To jsou Amy a Paul? - Jo, jsme před nimi.
- Věřila bys tomu? - No jo.
A Paulovi se do toho nechce.
Stejně jsme poslední. Tak proč to prostě nezabalíme?
Víš co? Zabloudili jsme někde v pustině, protože jsi mě neposlouchal.
Bože můj, já to nedám.
Paule, no tak, tohle je to nejúžasnější co jsi kdy udělal.
Je to vrchol tvýho života.
Bude to to nejlepší, co jsi kdy udělal.
- 3, 2, 1, jedeme! - No tak.
Jo, jo!
Jeď, zlato, jeď!
Tak jo, bezva! Teď já.
V pořádku? Můžete vstát?
Omlouvám se, jsem srab.
Sakra, zlato, dej se do kupy! Teď pospícháme.
Mám hrozný strach z výšek.
To bylo na zahřátí, to lepší ještě přijde.
- To je vtip? - Ne.
- A co je to lepší? - Jste připravená?
- Ano. - Teď!
Bože můj!
Proboha!
Ale to ne! To ne!
V pořádku, Emily. To se vám povedlo.
Jsem bez sebe strachy jako ten kluk co jde po mě.
Ale ten je na tom hůř než já.
3, 2, 1 a skočte!
Bože!
To je vtip? To nedokážu.
Takže odbočit a doleva?
- Tam už jsme byli. - Vpravo co jsou ty velký domy?
Říkali přece, že vesnice Songwe je hned tam.
- Museli jsme to minout. - Zastav, musíme se zeptat.
3, 2, 1, jedeme!
Nic to není, je to sranda!
Zlato, my to zvládneme. Zvládneme to.
Když budu mít zavřený oči...
Jsem tu s tebou, zlato.
- Ježiši! - Nic to není. Ty to dokážeš.
- Máma Emily to zvládla taky. - I kdyby to zvládl Papež, tak mě to nezajímá.
Jdeme na to.
Tak šup!
- Můžeme? - Jen se nedívej dolů.
- Proboha! - V pořádku, jeden krok dopředu.
Vypadám jako srab.
- No tak, lásko. Jeď! - Skoč, ať to máš za sebou.
To zvládneš. To dáš.
- Připravený? - Ne.
- Připravený? - No tak, zlato!
Tak jo, jdeme na to! 3, 2, 1... a leť.
Vidíš a je to! V pořádku?
- Jo. - Miluju tě, zlato!
Tak jedeme!
Ty to zvládneš, zlato. Miluju tě.
Jo, zvládl jsi to!
- Paule! - Co?!
Nebudeme poslední! Podívej!
To bylo něco, zlato. Dobrá práce.
Jo! Nebudeme poslední!
- Dobrá práce. - Au, můj krk!
Jen jeden krok, jeden krok! Skočte!
Má hrozný strach z výšek. Hrozný.
Jsem skoro šílená.
Žádná sranda. Celá se třesu.
Moc to pro mě znamená. Dokázala tím, že je pro mě ochotná udělat hodně.
- Jsi v pořádku? - Jo, jsem.
Jsou tu mouchy velký jako mořský raci.
Bože můj! Bože můj! Bože můj, Kevine!
Jen se zhoupni, tlusťochu!
To je ono! Krok, dva!
- Tak to má být! - Paule, kde je auto?
Támhle je! Vidíš? Naskoč!
Děkuju.
Jeď dál, ten řidič je hroznej.
Jsme v Africe. Tady se takhle jezdí.
Dělej!
- Mám je ráda. Jsou milý. - Jsou to zlatíčka.
- Jeďte! Rychleji! - Nemají co ztratit.
Proč jedeme tudy?
Dávej pozor.
- Songwe je napravo. - Ta roklina je tímhle směrem.
Trouba je zpátky.
Jednou trouba, vždycky trouba, že?
Jo, zlato. Jsem trouba. A víš co?
Ty toho troubu miluješ.
Vesnice Songwe. Odboč doleva.
Doleva, aha.
Tam ale stojí vesnice Songwe "Point".
Tady to otoč! Maxwelli, otoč to!
Počkej, Keve!
- Songwe! - Vesnice Songwe?
Jeďte rovně, pokračujte dál rovně.
- Pokračuj tudy, Maxwelli. - Počkej, počkej!
- Vesnice Songwe? - Maxwell, jeď. Jeď dál.
Počkej, počkej!
- Drew, dost! Jeď! - Počkej!
Vidíš to? Jsme mimo.
- Tým Kvído se hlásí do služby. - Tým Kvído je tu.
- Jo! - Jsme tady.
Ano, jsme druhý tým!
- Jo, to je dobře! - Díky.
- Přišli jste jako druzí. - Moc děkujeme.
Vítejte v Songwe. Gratuluju, jste číslo 3.
Mockrát díky, pane.
Byl to skvělý zážitek.
Co to udělá se vztahem? Nejdřív to vypadá, že to bude fungovat, skvělý,
ale o 3 hodiny později se něco stane a najednou si nejsme jistí.
Přemýšlím, jestli to může fungovat. Já fakt nevím.
Jsem na tebe pyšnej.
- Jsi skvělá holka. - Jdi ty!
Vítejte v Songwe. Gratuluju, jste tu čtvrtí.
Oh, zlato.
Dokázaly jsme to!
Moc děkuju.
Jste na pátém místě.
Moc děkujeme.
Gratuluju, vy jste číslo šest.
Zjistila jsem, že jsem schopná dokázat mnohem víc, než jsem si myslela.
- Vítejte. - Děkujeme.
Skončili jste sedmí.
Věděl jsem, že moje žena dokáže co si zamane.
- Vítejte. - Jo!
Jste na osmém místě.
Takové jsem to vůbec nečekal. Jen doufám, že to náš vztah podstatně utuží
a pak už nás nic nezastaví.
Dokázali jsme to.
- Že nejsme vyřazení? - Nejste.
Jste na devátém místě.
To bych nepřežil, kdybysme vypadli první.
- Vítejte. - Ahoj!
- Tak jste tady. - Super!
Jste číslo deset.
- Dobře. - Na zdraví!
- Na mou dceru. - A na mou mámu.
Zažívám nejlepší chvíle svýho života.
Tohle je ta nejúžasnější věc do jaké jsem se kdy pustila.
Pokud vím, tak je za námi ještě jeden tým.
Poslední místo
- Vítejte v Songwe. - Ahoj, vespolek.
- Matte a Ano... - Ano?
- Přišli jste poslední. - Já to věděl. Já to věděl.
Byli jste ze závodu vyřazeni.
No, smůla. Smůla.
Ale bylo fajn tu být.
- Teď už s tím nic nenaděláme, co? - Ne.
- Ale bylo to dobrodružství. - Jo, to bylo.
Tušili jsme, že budeme poslední.
Ale i tak jsem na sebe hrozně pyšná. Moc se mi to líbilo
a jsem ráda, že jsem tu mohla být.
Zůstanou nám vzpomínky a to na dlouhá léta.
A jsem rád, že jsme se do toho spolu pustili.
Přepis, překlad a časování: dom.smrc Korekce: Darius www.reality-show.eu
Počkejte si na ukázky z příštího dílu.
V příštím díle Amazing Race uvidíte:
Zatím dobrý.
Z některých se stanou spojenci.
- Je to dohoda. - Je to moje slovo. - Moje slovo je důvěra.
A z jiných rivalové.
Ještě jednou a dáme ji do nosu.
Ty tlustá mrcho!
A napětí v závodě způsobuje problémy ve vztazích.
Já mám bejt zticha?
- Jsem hrozně zklamaná, fakt. - Co?