V minulých dílech Amazing Race Canada.
Devět týmu se shromáždilo na startovací lajně u Niagárských vodopádů
pro historicky první závod po celé naší zemi.
Jedeme! Jsme v Amazing Race!
Po závodě do Kelowny
otestoval jeden zátaras schopnost týmů potopit se hluboka.
Potřebuju pomoc.
Zatímco druhý zátaras vyslal závodníky do nových výšek.
Nevím, jestli to zvládnu.
- Kristen a Darren vyhráli etapu. - Jeden pro tebe...
A dva Express Passy.
Zatímco Tima a Tima čekalo v cíly překvapení.
Byla vám vyměřena půlhodinová penalizace.
Kvůli kterému prohráli své páté místo proti Vanesse a Celině.
Které si rozhodně nebraly servítky.
Trapáci...
V bitvě o poslední místo se utkali Jamie a Pierre s Treenou a Tennille.
Ale byla vyměřena další penalizace, která poslala domů dvojčata.
Byly jste vyřazeny ze závodu.
Zbývá osm týmů závodících skrz naší zemi,
aby vyhráli cestu okolo světa v první třídě od Air Canada,
pár nových Chevroletů Corvette Stringray 2014,
čtvrt milionu dolarů v hotovosti
a The Amazing Race Canada.
Tohle je Kelowna rozprostírající se uprostřed Okanaganského údolí.
Kelowna oplývá křišťálovými jezery a borovicovými lesy.
Postavená na krásném pobřeží jezera Okanagan
stojí vinice Quail's Gate.
Odkud bude starovat druhá etapa závodu po Kanadě.
Kristen a Darren vyhráli minulou etapu závoda.
A budou vyrážet jako první v 5:00.
- Připravena? - Jo.
Leťte do Vancouveru.
Všechny týmy nyní poletí do pobřežního města Vancouver, B.C.
Známého jako jedno z nejlépe obyvatelných míst na světě.
Vancouverská unikátní směs kultur, nesčetných aktivit
a mírného klima.
Z něj dělají supermodel severoamerických měst.
- Můžete nás vzít co nejrychleji na letiště? - Jistě.
- Skvělý. Děkujeme. - Být první je vážně skvělý pocit,
ale zároveň taky dost strašidelný.
- Máš ty instrukce? - Jo.
Ukázali jsme, co umíme a teď lidem, asi nebude vadit držet nás pozadu.
Tak jo.
- Leťte do Vancouveru. - Poběž.
- Dobrý den. Jste pro Holly a Bretta? - Ano. - Super, moc děkujeme.
Máme náročnou práci. Pracujeme ve stresu.
Máme málo spánku. Musíme umět posoudit rychle situaci
i pod stresem a rozhodnout se, co se bude dít dál.
Co nejrychleji můžete, prosím.
- Leťte do Vancouveru. - Pojďme.
Žádné taxíky.
- Hej, potřebujete taxi, co? - Jo, pojďte s námi.
Oba chceme vyhrát na sto procent.
To je vaše taxi? Vezmete nás na letiště?
On by nebyl překvapanej, kdybychom vyhráli. Já o naší výhře nepochybuju.
- Haló, pane? Kde jsou další řidiči? - Je na záchodě.
- Aha. Je na záchodě. - Na záchodě?
- Tak dobře. - Dobře.
Máte na vaší debetní kartě 200 dolarů na tuto etapu závoda.
- Jsou na letištích bankomaty, že jo? - Jo.
Nazdar.
- Kluci to stihli. - Takže Jet a Dave, my a Kristen s...
- Darrenem. - S Darrenem budeme na tomhle letu.
Pojď, Joanne.
- Děkujeme. - Děkujeme.
Snažíme se dostat na ten nejrychlejší let do Vancouveru.
Ten v 7:00 je nyní plně obsazen.
A další letadlo do Vancouveru odsud neodlétá až do 8:20.
- Do 8:20? - Je mi to líto.
- Takže se na tenhle let nedostaneme? - Ne.
- Nemůžete nás dát na čekačku? - Dám vás na čekací list.
Ale nejdřív vám dám letenku na ten druhý.
- To chápu. - Žádný spěch. - Dobře.
Hlavně ať se tam dostaneme.
- Bije vám srdce? - Ne, vůbec.
Mně jo.
Leťte do Vancouveru. Na vaší debetní kartě má 200 dolarů pro tuto etapu.
Jsme úplně poslední, takže dneska musíme trochu přidat.
Rozhodně.
- Taxi! - Taxi! - Cheme odvézt k bankomatu.
Máme v plánu jet k bakomatu.
Jenom doběhneme k bankomatu, vyberem si peníze a hned se k vám vrátíme, dobře?
Měl jsem přes jedenáct let manžela.
Bohužel jsem mého partnera ztratil v listopadu 2010.
Není den, kdy bych nepřemýšlel jaký můj život mohl být s ním.
Ale přijde mi, že každý den je to pro mě o něco lehčí.
Prosím, nastupujte na let 806 do Vancouveru.
Hal a Joanne, jste také na tomto letu.
- Právě nás zavolali na tenhle let. - Vyšla nám ta čekačka.
- Povedlo se to přes čekačku. - Oni nastupují. Panebože!
- Vidíš, támhle běží. - Jsou očividně hodně chytří.
Mají hodně zkušeností. Přemýšleli, jsou vážně dobří.
Jsou pěkně záludní.
Nejsem zvyklej na tyhle přístroje. Ještě to zkontroluju.
- Už lezou peníze. - Myslím, že to funguje.
- Potřebujeme dvě letenky do Vancouveru. - Dvě letenky do Vancouveru.
Další letadlo do Vancouveru odlétá v 8:20.
Skvělý.
Odlétáme v 8:20. A rozhodli jsme se vybrat si všechny peníze.
Hlavně protože nevíme, co můžeme dál očekávát.
- Je tu další tým. - To snad ne. - Jo, je tu.
- Vy letíte v 8:20? - Jo.
- Takže už chybí jen kovbojové? - Kde jsou?
Kdo ví.
- Doufám, že tu jsou další týmy. V to vážně doufám. - Jo.
- Dobrý den. - Jak se máte? - Skvěle.
Tak jo, jdeme. Honem! Poběž!
Dobrej. Potřebujeme letenky na nejrychlejší let do Vancouveru.
Právě vám odletěl.
Zrovna před chvílí odlétal.
Sami sobě teď nadáváme, jestli nám to náhodou netrvalo dlouho u bankomatu
nebo jestli...
Nevidím tu nikoho.
Týmy nyní letí třemi různými lety do Vancouveru v Britské Kolumbii.
Až přistanou, musí se týmy dostat do haly Javorového listu
patřící Air Canada, kde najdou svou další obálku.
Poběž, Holl! A zrychli trochu!
- Nahoru? - Ano.
Nejsme fyzicky silný tým a tak se snažíme chytře rozhodovat,
což zvyšuje naše šance.
Když jsme byli v letadle, tak jsme si prohlédli cestovní příručku,
abychom věděli, kde na letišti, co leží. Abychom věděli, kudy máme běžet.
Takže jsme už od vystoupení věděli, kudy jít.
Je to tady! Přímo tady!
Nalevo! Nalevo!
Jdeme!
Běž!
Vždycky můžete použít strategii.
Jeďte do Richmondského oválu.
Vaší další obálku hledejte v okolí oválu.
Tak jdeme. Poběž!
- Jeďte do Richmondského oválu. - Vaší další obálku hledejte v okolí.
Tak dobře.
- Kanadské dráhy! - Kde to vidíš?
Přímo támhle. Kanadské linky.
- Musíme najít vlak. - To je náš vlak! Je tady!
- Tohle je on! Tak poběž! - Dobře.
Tady je to! Kanadské linky. Přímo tady.
Další zastávka - Aberdeen.
Vidím to.
Ten ovál se nachází mezi dvěma zastávkama.
- Jsi si jistej, že je to nejblíž? - Podle mě jsou obě stejně daleko.
- Tak jo. - Hipíci vystupují.
- Vážně? - Ví snad něco, co my ne?
Zůstali ve vlaku.
Napadlo mě, že kdybychom vystoupili na první zastávce, mohli bychom
je porazit v běhu k oválu.
- S dovolením.
- Je to přímo támhle? - Jo, dobře.
- Vidím to. Je to tady. - Dobře.
- Jsme tu první. - Honem.
Zátaras.
Zátaras je úkol, který plní jen jeden člen týmu.
V tom zatárasu se tento člověk musí účastnit jednoho z nejrychlejších
samohybných sportů na světě.
Rychlobruslení.
Oblečen a obut podle předpisů
musí jeden člen týmů závodit s časem a dokončit dvě kolečka po ovále
přesně pod minutu třicet sekund.
Pokud se jim podaří porazit časomíru a projet cílem,
předá jim rychlobruslařská šampionka Michelle Pepin jejich další obálku.
- Kdo umí bruslit na tenkém ledu? - Musíš jít ty. - Dobře, já.
Kdo umí bruslit na tenkém ledu?
- Chceš to dělat? - Jo. - Tak běž.
Támhle je vstup.
- Jsou na té mapě vůbec názvy ulic? - Ne, nejsou tu žádné názvy.
- Dobře, ale nebuď zlej, jen se ptám. - Jo, ale když potřebuju tvou pomoc...
Já to chápu.
To, že jsme vystoupili na první zastávce byla chyba.
- Dobře. A co hledáme? - Já nevím. Dívám se na mapu.
Tohle město je děsný na orientaci.
- Jsme z Fairmont Hot Springs. - Fairmont je velmi izolovaný.
Žije tam asi něco přes 300 lidí.
- Tudy? - Potkáte tu spíš jelena,
než dalšího člověka.
Popravdě vůbec nevíme, kde jsme.
- Zvládáš to? - Panebože.
- Klidně si dej na čas. - Ne. - Já neumím bruslit,
takže proto dělá zátaras Brett.
Taky neumím bruslit.
- Připraven? - Ano.
Ještě nikdy jsem nebruslil.
Do toho, Brette!
Rychlobrusle jsou jako obrovský neposlušný nohy
bez kotníků.
Do toho, Brette!
Nepřestávej!
Vstávej! Honem!
Tady je to.
Támhle jsou, vidíš je?
Je to přímo tady!
- Támhle je to. - Kdo umí bruslit na tenkém ledu?
- Ty. - Budu to dělat já.
- Já jdu. - Dobře.
Dobrý?
To bylo skvělý, vážně skvělý. Jsme na něj pyšná.
Byl jsi úžasnej. Jdeme.
Poběž, Vanesso! Zablokuj je!
- Máme jet tímhle? - Ano.
- Jízdenky! - Jdeme.
- Nastoupíme. Stihli to? - Zavírá se!
- Ne, nestihli to. - Dobrá práce, tati.
- Mával nám. - Mával? - A smál se.
Zamávali jsme Celině a Vanesse, když jsme odjížděli.
Cory a Jody to nestihli taky.
Tohle je vážně děsný. Můžeme dneska vypadnout.
- Kam máme jít? - Uklidni se.
Zamávali jsme Celině a Vanesse, když jsme odjížděli.
Cory a Jody to nestihli taky.
Dobrá práce, synu! Dobrá práce!
Těším se, vážně se těším, kámo. Rád bych to dělal taky.
Do toho! Pořádně tleskejte! No tak!
Ty teda válíš!
Panebože!
Musíš držet rovnováhu! Drž rovnováhu!
Skvělý. No, konečně.
To teda nebylo stejný jako v bruslích na hokej.
- Dobře, takže instrukce. - Jeďte do brány Millenium
ve Vancouveru a najděte svou další obálku.
Týmy se nyní musí dostat k bráně Millenium.
Symbolický vstup do vancouverského histroického čínského města,
kde najdou svou další obálku.
Dobrý den. Hledáme bránu Millenium.
Jeďte taxíkem do předměstí Vancouveru.
Ty budeš koukat, jestli nejede taxík tam a já tady.
Chcete, abychom vám zavolaly taxi? Protože tady asi žádné nenajdete.
Jistě, to by bylo skvělý.
- Sháníme taxi. Nejste náhodou taxi? - Ne.
Kámo!
- Ty jsou od nás. Jen jeďte dál. - Jeďte dál.
Nezavolal byste nám taxi?
- Nemusíte jim ho volat. Nevolejte ho. - Nevolejte nikam.
- Vy jste fakt strašný. - Je zelená, jeďte.
Sakra.
- Končíme s nima. - Jo, končíme.
Do toho, Hale! Do toho!
Panebože. Hal asi ví jak na to.
Nemůžu jít tak rychle, nestačím ti. Nemůžu ani...
Nemusíš mi stačit, jen jsem chtěl přivolat výtah.
V klidu. Chceš mačkat tlačítko? To jsem fakt nevěděl.
Darrene, vážně. Když jsi ve stresu ty, taky ti neříkám: "Klídek".
Nemluv se mnou takhle. Snažím se být pozitivní, tak nebuď hnusnej.
Dobře. Jen jsem chtěl přivolat výtah. Jen jsem ti chtěl trochu pomoct.
Jo, chápu to.
- Tady dole? - Tudy!
Jeďte do Richmondského oválu.
Tak jdeme.
- Hej! - To taxi je obsazený. - Sakra. Kde tu mají taxíky?
Taxi! Taxi!
- Brána Millennium. - Brána Millennium.
- Ukradli nám náš taxík. Jo.
Hledáme bránu Millennium.
- Hipicí už jedou. - Vážně? - Jo.
- Tady je jeden. - Teď do toho půjdem tvrdě.
Oni s náma rozhodně hezky nejednali.
- Vidíš tu schránku? - Jo, vystoupíme hned tady. Tady.
Běž, Holl, běž!
- Připravena? - Jo, přečti to. - Dobře.
- Objížďka. - Objížďka. - Při objížďce je na výběr mezi
dvěma úkoly. Každý z nich má své výhody a nevýhody.
V této objížďce budou mít týmy šanci poznat starobylou a fascinující
kulturu čínského města.
Vybírají mezi "Namaluj to" a "Zatancuj to".
V "Namaluj to" musí týmy nejprve najít společnost na výrobu čaje
Ten Ren & Ginseng v čínském městě.
Poté co si vychutnají šálek tradičního čaje si každý člen týmu prohlédne
a zapamatuje znak čínského zvěrokruhu, napsaného na jejich podšálku.
Poté musí jít do klasické čínské zahrady doktorka Sun Yat-Sena
a překreslit symboly pomocí úzkého štětce a rýžového papíru.
Pokud je jakýkoliv z výtvorů zamítnut expertkou na kaligrafii.
Bude muset tým začít znovu s novým symbolem zvěrokruhu.
Jakmile bude expertka na kaligrafii spokojena s oběma symboly,
předá týmu další obálku.
V "Zatancuj to" musí týmy nejprve jít do Čínského kulturního centra.
A vyzvednout si tam seznam napsaný celý v mandarínštině.
Na seznamu jsou věci potřebné k sestavení tradičního lvího kostýmu.
Týmy budou muset přeložit názvy z mandarínštiny, aby našly čtyři obchody
s věcmi, které potřebují pro své představení čínského lvího tance.
Jakmile bude učitel tance s jejich výkonem spokojený,
odmění je jejich další obálkou.
- Jdeme do "Namaluj to". - Uděláme "Namaluj to".
Tak pojď, jdeme! Poběž, poběž!
Támhle je ta schránka! Jsem za tebou!
- Kdo umí bruslit na tenkém ledu? - Já. - Ty.
To zvládneš Timothy! To dáš! Hlavně nedělej kraviny!
To zvládneš. Máš to!
Tak se to dělá!
Snážíme se dostat k bráně Millennium.
- V čínském městě. - Ano, v čínském městě.
Jenom doufám, že se tam dostaneme, soutěže zvládáme bleskově.
Bude to po vaší právé ruce.
- Vidíš to? - Ne. - Co je tohle?
- Vidíš někde čísla bloků? - Nevím.
- To je na nic. - Jsme úplně jinde.
Byli jsme hodně daleko od místa, kde jsmě měli být.
Tak pojďme tudy a odchytíme si taxi.
- Chceme jet do čínského města. - Dobře.
Fakt neuvěřitelný.
Pojď brácho.
Nemáš ponětí, jak moc to bolí, chodit v tomhletom.
Nemám už ani ponětí, jak moc bolí chození.
Do toho, brácho! To zvládneme!
Zakonči silně!
Děkuju.
Vypadneme.
Co jsi to říkala? Řekla si, že vypadneme, Celino?
Vážně nezvládám tu tvojí negativitu.
Jsem naprosto vyřízená a trochu ztrácím motivaci,
protože Celina pořád říká, že vypadneme. - Neházej to na mě.
- Tohle bude asi ono. - Musíme najít další obálku. - Tudy.
- "Namaluj to" nebo "Zatancuj to"? - "Zatancuj to". - Dobře.
Vypadneme odsud, než se sem dostane někdo jiný.
- Támhle! - Tam je obálka!
Objížďka. "Namaluj to" nebo "Zatancuj to?"
- "Namaluj to". - "Namaluj to"? Dobře, jdeme.
- Je to támhle! - Vidím.
- Na rohu. Ta zelená cedule. - Jo. Našli jsme to.
- Zdravím. - Dobrý den. - Dobrý den.
Jsme tu pro nějaký čaj. Dobře. Zapamatujte si činský...
...symbol zvěrokruhu.
- Jdu na to. - Dobře.
- Dobře. - Ani se nedívej na ten můj, jen na svůj. - Jasně.
Čínské symboly nejsou jednoduché, ale to nejsou ani dlouhá lekářská slova,
která si musíme zapamatovat.
Jsem připravená. Teď na mě nemluv, jo? Nebudeme mluvit.
Panebože.
Proboha.
Do toho, Vanesso!
Jeďte, co nejrychleji můžete.
- Tady je to. - Jo.
Dobře, takže musí mít hlavu, kalhoty...
- a ruce. - Hlava a dvě ruce.
Pojďme tudy.
- Kristen, poběž rychleji. - Vidíš něco?
Jo, je to hned támhle!
Poběž.
- Uděláme "Zatancuj to". - Dobře.
- Ten Ren! Tady je to! - Jo, to je ono.
Čaj mám ráda.
Doktoři moc hezky psát neumí.
Ale aspoň máme dobrou paměť.
- Dobrý den. - Dobrý den, máme naše kresby.
Tady jsou naše symboly.
- Správně. - Ano?
Dobře. Moc vám děkujeme.
Jeďte taxíkem do DP World.
Týmy se nyní musí dostat do vancouverského přístavu v předměstí
a najít DP World.
Tento obrovský námořnický terminál je jedním z největších obchodních přístavů
pro obchod mezi Asií a Severní Amerikou.
Tam pak budou muset vylézt na tenhle 72 metrů vysoký jeřáb,
kde budou muset použít dalekohled, aby pomocí něho našly jejich další cíl.
Vstup do termínálu na ulici Východní Waterford 377.
- Koukej, to je ono! - Jsme tu.
Nemáme ani tucha, jak jsou na tom ostatní, protože jsme nikoho neviděli.
Ale nikdy se nevzdáváme. Celou dobu sem jsme běželi.
Neseskočíte z býka v polovině jízdy.
Kovbojové se nezvdávají! Koukejte na nás! Jsme v The Amazing Race Canada.
- My! - Dva malý teplý kovbojové.
Do toho, zlato! Jde ti to naprosto skvěle! Máš ještě hodně času.
Pokračuj, nezastavuj!
Jsem na tebe strašně hrdý. Dobrá práce, zlato!
Všude vidím tenhle symbol.
Tím to naše slovo končí, ne?
Pohni, kámo!
Tohle mohlo být... Ale ne. Ale je to skoro stejný.
- Chodili jsme po čínském městě hodiny. - Máme trochu potíže.
A nemáme ponětí jestli teď bojujeme o třetí, čtvrtý nebo poslední místo.
- Nikoho jsme neviděli. - Ne.
Můžeme tu být celý den.
Hele, ani nevím, co mám hledat.
- Chodili jsme po čínském městě hodiny. - A nemáme ponětí jestli teď bojujeme
o třetí, čtvrtý nebo poslední místo. Nikoho jsme neviděli. - Ne.
Můžeme tu být celý den.
Tak jo, běžíme dál.
- Pojďme se zeptat tý paní. - Jasně.
Dobrý den. Umíte přeložit tyhle slova do angličtiny?
Umíte je přeložit do angličtiny?
- Jeden blok. - Tohle znamená... - Jeden blok?
Ano, tohle znamená jeden blok.
- Říkala, že máme jít tudy, že jo? - Jo.
- Jedeme pod ní. - Jo, to je ona.
To je brána Millennium.
- Támhle je to. Přímo před námi. - Jo.
- Tancování? - Jo, jdeme tancovat.
- Tak dobře. - Rozboříme parket.
- "Namaluj to"? - Jo, "Namaluj to".
Čára ve tvaru ká. A je to.
- Támhle! - Vidíš to? - Jo. - Super!
Objížďka. "Namaluj to" nebo "Zatancuj to."
- To malování. - Dobře.
Tak jo. Poběž.
Dobře.
Jo! Dobrá práce!
Jeďte taxíkem do DP World.
Takhle se to dělá!
Myslím si, že bychom možná mohli být druzí.
Momentálně, ale nevím.
Jeďte! DP World, tady je to.
Kdybyste na nás mohl počkat, bylo by to skvělé.
Myslím si, že jsme tu první.
- Pojď, Holl. - Vždyť jdu. Jen se trochu třesu.
Byli jsme strašně vysoko. A moje nohy se prostě jen třásly.
- Poběž, Holl. - Jdu, jak rychle jen můžu.
Hlavně nezastavuj.
Jinudy se tam nedostaneš.
Dobře, ale počkej. Počkej. Bojím se, čekej na mě.
- Pojď, Holl. - Vždyť jdu. Jen se trochu třesu.
Ten dalekohled je támhle na podlaze, Holl. Přímo támhle.
Propána.
Asi bych si měla stoupnout.
- Snažím se najít tohle místo. - Dobře.
Nechceš zkusit ten obchod s uměleckými výrobky?
- Jo, to můžeme. - To je vážně hustej obchod.
- Jo! Tady je to! Tady! - Přines tu hlavu sem.
Kdyžtak se vrátíme.
Skvělý.
- Nepamatuju si, kde byly ty tečky. - To si naštěstí pamatuju.
Nevim, jesti tam byla jedna nebo dvě.
Vanesso, asi se tam budeme muset vrátit.
Dobře, líp to asi to neudělám.
Prosím.
- Máš to taky špatně. - Já taky? - Jo, my obě.
- Musíme jít zpátky? - Já nevím.
To je na nic!
- Myslíš, že je to blízko? - Koukni na tu střechu s výběžky.
- Na kterou? - Támhle ta s výběžky.
Bude to něco výrazného, abychom mohli taxikáři říct, kam nás má vzít.
Takže to asi bude nějaká velká budova nebo park. Něco co můžete popsat tomu,
kdo vás tam má odvézt.
- Co myslíš? - Nemyslím si, že je to ono.
Zkus najít něco jinýho, výraznýho.
- Brette! Myslím, že jsem to našla. - Kde?
Není to na střeše té budovy? Nemyslím tu, co vypadá jako loď.
Ale tu, co je stojí za ní. Vypadá to, že jsou tam dvě žluto-červené vlajky.
- Jsem si jistá, že je to ono. - Dobře. Holl, jo, to je ono!
Tak jo. Jdeme.
Tahle šesti akrová živá střecha Vancouverského kongresového centra.
je největší travnatou střechou v celé Kanadě.
Dnes je tohle ekologické místo druhou zastávkou v závodu přes Kanadu.
Tým, který sem dorazí jako poslední
může být vyřazen.
- Pojď. - Každý z vás vypije šálek čaje,
který vám odhalí dva symboly zvěrokruhu.
Abyste mohli získat svou obálku. Podle mě to zní líp.
- Tak jo. Zkusíme to. - Navíc všechny ty znaky znám.
- Tak to zkusíme. - Já jsem kůň, ty jsi...
Tygr. Myslím, že jsi tygr.
Je vše v pořádku?
- Moc vám děkujeme. - Děkujeme.
Brácho, to se nám povedlo.
- Je to až nahoře Joanne, úplně nahoře. - Jo.
Co támhle to? Tam je ukotvená nějaká loď.
- A pak musíme jít dokola. - Spočítat, kolikrát se otočí.
Pojďme si to všechno napsat, krok za krokem.
Viděli jsme tři různé tance a pak se rozhodli, že už to zkusíme.
Nevím, kde to mám držet.
- Dopředu. - A dozadu? - Jo, dozadu.
- Mám to zelí. - Dobře, vezmi ho.
- Připravená? - Jo.
- A skoč nahoru! - Hop!
Gratuluji vám, šlo vám to velmi dobře.
- Ano? - Takže tady je obálka.
Moc vám děkujeme! Bylo to tu zábavné.
Dobře. Potřebujeme taxi.
Tohle je vážně na nic. Měly jsme dělat to tancování.
Jo, měly jsme dělat to zatracený tancování.
- Možná by to chtělo vymyslet metodu, Celino. - Snažím se.
Tohle je naše šance, nemůžeme se vracet.
Tohle vypadá jako had s vystrčeným jazykem.
A bere si malé zrnko hrášku.
Tady je malý křížek, něco s čím zabiješ toho hada.
- Nindža. - Bodá hada do jazyku.
To máš. Vem si, kolik času potřebuješ. Už se sem nevracíme.
Nemluv.
- Děkujeme. - Díky.
Prodejna organických výrobků. Čínský obchod s uměleckými výrobky.
Musíme přijít na to, kam máme jít. Takže to musíme vyluštit a uvidíme.
Jo. Támhle je otevřeno.
- Obchodní společnost. - Ne, tam už jsme byli.
- Tam už jsme byli? - Jo.
Už nevím, co jinýho udělat.
Dobře. Tak to uděláme.
- Dobře. - Měníme objížďky. - Chceme změnit na to pití.
Na což jsme měli jít už dávno.
Jeden, dva, tři... Kdo ví?
Trvalo nám to víc než tři hodiny a ještě jsme ani nezačali tancovat.
A to ani netušíme, jestli máme ty správný věci.
Připadám si hloupě. Strávili jsme nad tímhle hodiny.
Pořád mi...
- ...přijde, že to bude trvat. - Chceš změnit objížďku?
No, jako..
Nezvládnu napsat tohle, tady to, ani tohle.
Možná, nemožný... Kdo ví, kolikátý teď jsme.
Pojeďme zpátky na letiště a poletíme domů.
No, jasně.
Myslel jsem, že každý z nás musí namalovat dvě věci,
ale musíme jen vypít šálek čaje,
zapamatovat si ten symbol
a každý z nás jeden ten symbol nakreslí.
To by mohlo být o tolik jednodušší.
- No, asi to můžeme udělat. - Dobře, rozhodnuto.
Rozhodli jsme se to risknout a jít na ten úkol s čajem.
I když jsme slíbili, že takový věci dělat nebudeme.
Že pokud si vybereme objížďku, tak na ní zůstaneme.
Takže jsme hned porušili naše pravidlo.
- Moje ujde. Co ty? - Dělám už několikátou verzi, bohužel.
Ne.
- Tohle mi moc nejde. - Mně taky ne. - Další na hromádku.
Začali jsme dělat tu kaligrafii, ale vždycky tam něco nebylo správně.
To už je lepší.
Rozhodně se cítíme pod tlakem. A ještě pořád jsme nikoho neviděli.
A potřebujeme tohle mít správně. Abychom je dohnali.
Dej si na čas, klidně. Nechci tě zneklidňovat.
Pokud to máme správně, tak to zvládneme a jsme za vodou.
Nemůžeme to vzdát. Nemůžeme.
77. Skvělý. Můžete zaparkovat přímo tady před tou budovou?
Hale? Myslím, že jsem to našla.
- Vidíš tu modrou? - Ten modrý pilíř? - Koukni se přímo nad něj.
Na vrcholu té střechy.
To neřeš, naskoč, Joanne.
Jody sem přijížděl, když jsme odjížděli. Ale oni byli na druhém letu.
- Takže jsme hodně pozadu. - Jo, dost pozadu.
Cítím se dobře, ohledně toho úkolu. Protože když jsem byl sniper
patřil dalekohled mezi důležitou část mého vybavení.
Používal jsem je celé dny. Každý den na misi.
A cítím se ohledně nich dobře.
- Mám to. - Vážně?
Nad tím bílým jsou vlajky. Přímo támhle.
- Na střeše. Vidíš to? - Jo. Běž.
- Takže tohle je DP World? - Ano, musím zastavit už tady.
- Skvělý. - Perfektní.
- Děkujeme. - Děkujeme.
- Dobře. Vidíš to, co hledáme? - Číslo 375.
Je to nějaký terminál, takže to bude u vody.
Tady je 33. Měli bychom jít opačným směrem.
Musíme jít tímhle směrem.
Už nebudeme nikomu věřit.
Tohle byl už druhý taxikář, který nevěděl, kam má jet.
Tudy to asi není.
Musíme najít někoho, koho se zeptáme.
Moc vám děkuju.
- Kongresové centrum. - Pojďme tudy. Je to nahoře.
- Poběžíme trochu. - Asi umřu.
- Já vím, Holl. Poběž! - Tady je to, Brette.
Poběž!
Honem.
Jone!
- Rádi tě vidíme. - Řekni něco, Jone.
Řekni něco.
Vitejte v zemi Squamishského národa, kde se hory setkávají s oceánem
v krásném Vancouveru v Britské Kolumbii.
- Děkujeme. - Mockrát vám děkujeme.
Holly a Brette,
dorazili jste první.
Gratuluji.
Je to neuvěřitelný pocit, měli jsme úžasný den
a jsme tým číslo jedna!
A to není všechno. Jako vítězové druhé etapy závoda
jste vyhráli dvě letenky na cestu tam a zpět od Air Canada
kamkoliv v Asii. - Panebože!
Obejmi mě! První místo!
Děkujeme, Jone!
Čaj Ten Ren! Já říkal, že jsem to viděl.
Dobře. Připraven?
To nezvládnu.
- To je bez šance. - Vymysli si pomůcku.
- Malé "T" vzhůru nohama. - Tohle vypadá jako "J."
A je to spojené dvojkou. Dobře. Jdeme.
Prosím, prosím...
To moje se jí nelíbí.
To tvoje vypadá dobře.
Připadali jsme si, jako kdyby z nás vyrvala srdce a pak ho rozdrtila.
Dobře. Chceš to dělat znovu? Protože je to extrémně těžké.
Nepovede se nám, udělat tohle ještě lépe.
- Dobře, tak jdeme zkusit to tancování. - Zkusíme tu druhou objížďku.
Tak jo. Jdeme.
Jdeme si pro bezpečnostní výbavu.
Přímo sem, pak pojedeme.
Oni nejsou za námy, jak jsme si myslely, teď sem teprve přijeli.
- Panebože! - Kolikáté teda jsme?
Tým, který byl první, jsme právě viděly a jsou za námi.
- A my jsme byly poslední. - Jo, a oni byli ještě na prvním letu.
Takže by měli být asi dvě hodiny napřed. A nechápeme, proč tu teď jsou.
- Hele, máme hlavu. - Myslím, že je to hlava a tělo.
- Podržíš to? - Jo, jasně.
Hola! Dobrý den. Jak se vede?
- Dobrý den. Vezmi ten oranžový. - Oranžový. Děkujeme.
A teď zpět do kulturního centra. Honem, běžíme.
Tak jo.
Vzali jsme to k paní rozhodčí, která neumí ani slovo anglicky
a ještě má ten svůj nic neříkající výraz.
- Ty běž první. - Takže přiznám, že jsem se bál.
- Uvnitř. - Já taky. - Jsem nervózní.
Panebože, jsme nervózní.
Nechtěl jsem být tou půlkou týmu, které se to nepodaří udělat.
Pro více informací o místech navštívených v této etapě závodu
běžte na stránku ctv.ca/theamazingracecanada.
Tak jo.
- Dobrý den. - Ty běž první.
Jsem nervózní. Panebože, jsem nervózní.
Podle mě to mám dobře.
- Je to dobře? - Ještě nevím.
Panebože!
- Nechci na to šahat. - Panebože. - Děkujeme. - Díky.
- Děkujeme. - Mockrát díky.
Jdeme. Kolik hodin si myslíš, že jsme ztratili?
- Tři? - To je děsný, kámo.
Fakt děsný.
Dobře, už to mám.
Moc vám děkujeme.
- My myslely, že už jste dávno v cíly. - Jo, to jsme měli být.
Kristen!
Kristen, myslím, že je to támhle.
Myslím, že je to támhle.
Kam se to dívali?
Myslím, že tímhle směrem.
- Vidím to! - Kde je to?
- Je to ta budova s dvěma vlajkami. - A to jsme byly před hipíkama!
- Asi nám i vzali naše taxi. - Panebože.
A nahoru.
Zakývej hlavou několikrát.
A vezmi si ten salát.
- Otoč se. - A vyplivnout!
- A teď se ukloníme. - Myslím, že to bylo špatně.
- Já taky. - Gratuluji.
- My to zvládli! - Panebože! Vážně?
Panebože.
Děkujeme.
Hale a Joanne,
dorazili jste druzí.
Jody a Cory,
dorazili jste třetí.
- Gratuluji vám. - Věřil bys tomu?
Posunout se ze sedmého na třetí místo byl skvělý pocit.
Proboha.
- Už tam budeme? - Jo.
Může to být kdekoliv. Klidně i nahoře v horách.
To je ta budova. Teď musíme na střechu.
Vidíte támhle tu budova, která má na střeše vlajky?
- Vítejte ve Vancouverském kongresu. - Děkujeme. - Díky.
- Máš všechno? - Jo.
- Vítejte ve Vancouverském kongresovém centru. - Díky.
Jdeme nahoru.
- Ne. Ten jezdí dolů, nejede nahoru. - Ne? Dobře.
To jsou schody do nebe.
- Asi budu zvracet. - Je to na travnatý střeše, na střeše.
- Vidím trávu! - Panebože.
- Tohle... není, kde máme být. - Ne, musíme se dostat ven.
- Ahoj! - Kristen a Darrene,
dorazili jste čtvrtí.
- To ujde. Dobrá práce! - To není špatný.
Vanesso a Celino,
dorazily jste páté.
- Znovu! - Jo, znovu!
Už tam skoro jsme.
- Našel jsem to! - Jo? - Jo.
- Je to tam, jak jsi říkal. - Dobrá práce.
- Tak jdeme. - Jsi to našel svýma modrýma očima.
Přesně. Ty oči nejsou jen pěkný na pohled, ale i s nima pěkně vidím.
Našel jsem to! Mám to!
Tam jak je ta velká televizní anténa jsou dvě vlajky na té travnaté střeše.
Dobrá práce, synu. Dobrá práce.
Jeďte, co nejrychleji můžete, prosím.
Jdeme, Timothy. Honem! Nastup si.
- Jeďte. - Rychleji. - Jde vám to skvěle.
Jakákoliv zkratka je dobrá. Jsme hned za nimi.
Je někdo za námi?
- Tohle je ta budova. - Jo.
- Oni už vystoupili? - Jo, vystoupili už tam.
Měli bychom taky vystoupit.
Promiňte. Můžete nám říct, jak se dostat na střechu týhle budovy?
- Nevím. - Nevíte?
Dobrý den. Tady je to, tady.
- Honem, tati. Už jen kousek. - Už běžím. Jsem hned za tebou.
- Nemám z toho dobrý pocit. - Tady nahoru!
- A jak se tam dostaneme? - Tudy. Schody.
Time a Time,
dorazili jste šestí.
- Tak jo. - To berem. - Dobrá práce.
Panebože!
Jete a Dave,
dorazili jste sedmý.
Dobře. To bereme.
Nikde nic nevidím.
- Přímo támhle. - Kde? - Přímo támhle, zlato, podívej.
- Vidíš ty dvě žluto-oranžový vlajky? - Jo, už to vidím. Támhle.
Chcete, abych vám našel vlajku, najdu vám vlajku.
A zvládl si to. Asi za tři sekundy. Řekli jsi jen: "Tam je to."
Dobře. Děkujeme. Nejsme venku, dokud to neuslyšíme.
- Jo. - Takže se odmítám vzdávat.
To je bez šance.
- Děkujeme. - Během závodu jsem pořád přemýšlel
o svém manželovi. Kdyby tu teď byl, řekl by mi: "Prostě to udělej."
Prostě musíte udělat to nejlepší, co můžete. A nikdo nemůže chtít něco víc.
Jamie a Pierre,
dorazili jste jako poslední
a je mi to líto, ale byli jste vyřazeni ze závodu.
To je škoda.
Nikdy jste se nevzdali, co vás nutilo jít dál?
Tak to dělají kovbojové, nevzdáváme se. Prostě to uděláme.
Dokud není konec hry. Dokud neskončí rodeo
a pak odejdeme.
- A jsme na sebe hrdí. - Ano.
Jsem na tebe vážně pyšnej, odvedl si dnes skvělou práci.
Já jsem na tebe dnes pyšnej. Tohle byl neuvěřitelný zážitek.
- Bylo to vážně úžasný. - Prostě a jednoduše neuvěřitelný
a naše přátelství se posunulo zase o kus dál,
což jsem si ani nemyslel, že ještě jde.
Ale zas tak daleko ne!
V příštích dílech The Amazing Race Kanada.
Týmy pojedou do hornatého města Calgary v Albertě.
Holly a Brett se pokusí ostatní poslat špatným směrem.
- Alberta. - Co děláš? - Schovávám je.
Podle mě někdo koupil všechny mapy s Calgary.
Zmetci.
A v zátarasu se týmy budou řadit a padat.
To bylo špatný. Já vím, vím to.
Ó můj dobrotivý Bože.
A špinavá objížďka, dostane ze závodníků všechno.