V předchozím díle jste viděli...
Čtyři týmy zamířily z Mumbaje v Indii do Ósaky v Japonsku.
- To je přímý let? Úžasné. - Ne přímý. Důležité je non-stop.
Ron se vrátil ke svým způsobům.
- Nech to na mě, ano? - Dobře.
- Určitě je to dobrý let? - Je to první dostupný let.
TK a Rachel vsadili na agenta aerolinek a vyrazili na cestu sami.
Něco není v pořádku. Uvidíme, zda potkáme ostatní.
Dej mi tvůj batoh.
Nick nosil zátěž za svého dědečka.
- Unavený? - Ne, potřebuju vodu.
Musíme sehnat taxi.
A Nate a Jen chtěli být za každou cenu první.
- Nastup. - Můj Bože.
- Nate, nemůžu uvěřit, že jsi do mě strčil. - Nestrčil jsem do tebe.
Ron se snažil o týmovou práci.
Celý den jsi byl skvělý. Vůbec jsi na mě neječel.
- A otec a dcera dorazili první. - Jste tým číslo jedna.
TK a Rachel přistáli 3 hodiny po ostatních a dorazili poslední.
Dobrá zpráva je, že se nevyřazuje a zůstáváte v závodě.
- Ale mám i špatné zprávy. - Retardér.
- Retardér je úkol jen pro vás. - Zvládneme to.
Zůstávají čtyři týmy. Kdo bude vyřazen dnes?
T H E A M A Z I N G R A C E S 1 2 E 1 0 "Je mi líto, ale nerada vás vidím"
Tohle je japonská Ósaka, kde žijí tři milióny lidí.
Na východní straně kvetoucí metropole leží Tempozan Park.
Tady byla devátá etapová zastávka závodu kolem světa.
Týmy sem dorazily na konci etapy k povinnému odpočinku.
Dokážou TK a Rachel dohnat tříhodinovou ztrátu a Zátaras?
A kdo ze čtyř týmů se dostane do poslední trojky závodu o milión?
Ron a Christina, kteří dorazili první v 19:02,
vyrážejí v 7:02 ráno.
Jeďte taxíkem k budově s otvorem. Pak najděte Plovoucí zahradu.
Týmy musí jet taxíkem a najít budovu s otvorem Umeda Sky.
Musí přijít na to, že Plovoucí zahrada je vyhlídka na střeše,
kde najdou další nápovědu.
- Taxi. - Bože, bereme tohle. Tati, pojď.
- Dobře. - Budova Umeda.
Jsem hrdá na to, jak se ke mně táta chová.
Někdy začne ječet, ale skončí velmi klidným hlasem.
Vidím, jak se snaží, jsem hrdá na ten pokrok.
- V této etapě musíme být rychlí. - Je to závod o poslední trojici.
- Jdeme. - Víte, kde to je?
Ano? Dobře.
- Vše nejlepší k narozeninám. - To je můj dárek.
Je fajn, že TK a Rachel jsou tři hodiny za námi.
Nate a já si nehrajeme na milou Jen a milého Natea.
Jsme jako neuvěřitelný Hulk. Vybuchneme, strhneme trika
a všichni budou říkat: "Pozor na Jen a Natea."
Mám pocit, že zůstaneme v Japonsku déle, než jsme čekali.
Na tuto etapu závodu máte 374 dolarů. Jdeme.
Budova Umeda Sky.
Je to pro mě náročné. Nestačím jim v běhu.
Kéž bych dokázal víc. Snažím se, co můžu.
- Budova Sky. - Plovoucí zahrada tady.
- Je to za tím. - Za budovou?
- Vidíš to? - Jo.
Dobře.
Tam jsou Ron a Chris.
- Vypadá to, že jdou nahoru. - Mám ti vzít batoh?
Podíváme se na to značení. Dovnitř, rychle.
- Šli do budovy. - Museli to už najít.
Vyhlídka Plovoucí zahrada. Snad je otevřená.
Otevírají v 10 hodin. To je smůla.
- Nick a Don jsou tady. - Kdy otvírají? - V 10.
Sakra.
Když budeme nahoře, tak jakýkoliv náskok je dobrý.
Nate, dělej, chceme do stejného výtahu jako oni.
- Jdeme. - Jedem. Zavři dveře. Zavři.
- Podrž to, Jenny. - Zvládli jsme to.
- Jdeme, hned. - Já jsem to zmáčkl.
- Dělej, Nate. - Dělej, tati.
- Jenny, musíš počkat. Nemůžeš vyrazit, když jsem vzadu. - Promiň, Nate.
- Jdeme, Done. Jsi unavený? - Leťte do Taipei na Tchaj-wanu.
Týmy musí letět přes 1.600 km do Taipei na ostrově Tchaj-wan.
Po přistání pojedou taxíkem na hlavní nádraží pro nápovědu.
- Jedeme na letiště. - Po přistání jeďte na nádraží.
Když si myslíte, že máte náskok, hned vás něco uzemní.
Leťte do Taipei na Tchaj-wanu. Jdeme. Sundej batoh. Je to závod.
- Jsem rád, že jsem nemusel skočit. - Bál jsem se skočit,
ale rád bych zůstal ve městě s větším náskokem na TK a Rachel.
Dobře, jdeme na to. Když je doženeme a zvládneme Retardér...
Retardér je extra úkol, který budeme muset splnit,
protože jsme byli poslední v nevyřazovací etapě.
Slibuju, že se nevzdáme, dokud nedorazíme do cíle.
- Taxi! Letiště Kansai. - Tam jsou, sakra.
Nate a Jen měli v Japonsku štěstí. Jsme vyrovnaní, jasná konkurence.
- TK a Rachel dorazí. - Říkal jsem ti, že je doženeme.
Nebudem se o ně starat.
Vyjížděli jsme poslední, jako vždy. V této etapě budeme agresivní.
Soutěžili jsme zatím stejně špatně jako ostatní.
Nezůstala žádná konkurence. Jen bábovky.
- Budova Umeda Sky. - Najděte zahradu.
- Co je to Plovoucí zahrada? - Nevím, musí to být tady dole.
- Musíme zůstat v závodě. - Hlavně nebýt vyřazeni.
Táta a já jsme chytřejší než Nate a Jen a Nick a Don.
Jen a já nevíme nic o Tchaj-wanu. Ale thajské jídlo nám chutná.
Kdepak, jsou to chytří lidé.
- Budeme chladnokrevní. - Mám pár thajských přátel.
To je budova Sky? Vyhlídka Plovoucí zahrada.
- To se mi nelíbí. - Podívej, nejsme tak pozadu.
Neměli bychom jet nahoru. Zahrada by měla být dole.
Tati, jdeme.
Tady, nahoře. Taipei, 13:00.
- Jdeme. - Eva Air.
Podíváme se na odlety.
Air Japan? To bude dobrá volba.
- Mám špatný pocit. - Jdeme dobře. Nevím proč...
- Moc se bojíš. - O vyhlídce se tu nic nepíše.
Taipei, Tchaj-wan, ve 13:00. Prosím.
Potřebujeme rychlý let, co nejrychlejší, odtud na Tchaj-wan.
- Eva Air, 13:00. - Dobře.
- Je to první let z Ósaky do Taipei? - To je první let.
Musíme se dostat do letadla.
- Zkontrolujeme, co je k dispozici. - Prosím. Díky.
Okamžik, pane, ano?
- Potřebuju rychle do Taipei. - Letíme ve 13:35. - Ano, prosím.
Rozhodně poletíme dřív než TK a Rachel.
- To je šílené. - Nemůže to být správně.
- Můžeme brečet, nebo hledat dál. - Já nebrečím.
- Vidělas něco? - Ne.
Nevíme, zda se dostaneme do letu ve 13:00.
Zajistím místa pro tátu a pro mě a zkusím v tom zabránit ostatním.
- Máte potvrzená místa. - Mockrát děkuji.
- Je to druhá třída? - Druhá, ale za plnou cenu
- dostanete zdarma upgrade. - Díky.
Můžete, prosím, ostatním říci, že je plno?
- Už nemáme volná místa. - Co?
- Neposlouchejte je. - Neposlouchejte je.
- Určitě jsi nic neřekla? - Nic jsem neřekla.
Dnes jsme plní. Je jsme vzali. Ale nikoho dalšího.
- To je... - Počkejte. - Zeptám se na jiné lety.
- Zkontrolujeme to. - Díky, žes mi dovolila jednu větu,
- než jsi mě odehnala rukou. - Proč to děláš, Nate?
- Dalas mi ruku do obličeje. - Mluvila jsem.
- Děkuji. To je vše? - Proč jsi zlý na mé narozeniny?
- Nic jsem neudělala. - Nechci se hádat. Nemá to smysl.
- Bože. Tady je to. Běželi jsme kolem. - Protože panikaříme.
Leťte do Taipei na Tchaj-wanu. Díkybohu, že jsme nešli dolů.
- Můžete zkusit jiné společnosti? - Zkusíme China Air ve 13:15.
Ve 13:15. Díky.
- Nejde to? - Nemůžete nás tam dostat?
- Běžte k China Airline. - Musíme jít k China Air.
Nevím, co se to děje. Jsme neuvěřitelně nervózní.
- Ron a Chris jsou vždy před námi. - Brzy jim dojde štěstí.
Táta a já máme poslední letenky. Necítím se provinile.
Táta nechce útočit, ale já ano, když tím získáme výhodu.
- Může být zticha a dělat mumii. - Jo, prostě jsem dělal mumii.
Teď je cílem dostat se na Tchaj-wan přímým letem. Vše je možné.
V tomto letu na Tchaj-wan jsou Jen a já a také Nick a Don.
Stále ani stopy po TK a Rachel.
- Držíme si palce. - Aby letěli pozdějším letadlem.
Tady je taxi, tati. Hlavní nádraží Taipei, rychle.
Týmy se dostaly do dalšího letu a jsou nám v patách.
- Jdeme. - Jdeme. Můžeš utíkat?
Nevím, kam jdeme. Měli bychom si vyměnit peníze.
- Imigrace. - Musíme si vyměnit peníze.
Bože, ta fronta je dlouhá. Možná jsme měli jít dovnitř.
Klid. Máme čas.
- Viděla jsem Nicka a Dona. - Co je?
Co...
- TK a Rachel jsou tady. - Co?
Jsou tam. Jdou sem. Jsme před nimi.
Děláš si legraci. Když jsme přišli a oni byli v řadě, to bylo hrozné.
Jsem v šoku, že TK a Rachel jsou tady.
- Je to závod. Skutečný závod. - Teď se začneme potit.
To nemůže být pravda, že jsou tady. Je mi z toho na nic.
- Jen je dost naštvaná. - Tři týmy na stejném místě.
Jeden bude vyřazen, takže jde o všechno.
- To je nádraží Taipei. - Jdeme.
- Tady, tady. - Vidíš to? Jeďte rychlíkem.
Týmy musí jet rychlíkem do města Taichung.
Pak pojedou taxíkem do Džidži a najdou Acrobatics Jeep a nápovědu.
- Musíme k vlaku. Dovnitř. - Dobře. Na vlak.
- Taxi, tudy. - Kde je taxi, baby?
Nádraží Taipei? Dobře, velmi rychle.
Bože, mám nenávist v krvi.
Jen je naštvaná, že jsme je dohnali, chápu to, ale neděláme to naschvál.
Je mi líto, ale nerada vás vidím. Chci mu vyrvat dredy z hlavy.
- Tady koupíme lístky. - Jedeme do Taichungu.
- Máte jízdní řád? - Mockrát děkujeme.
- Tady je to. - Jedeme, to je dobře.
Jedou včas. Jako německé hodinky.
- Tady je to. Jeďte rychlíkem. - Jdeme pro lístky.
- Měli bychom jít tudy? - Půjdeme dovnitř.
- Schovej se. TK a Rachel. - Sakra.
- Kde je nápověda? - Tady je. - Jeďte rychlíkem.
- Jdeme pro lístky. - Anglicky?
Tady dostanu lístky na rychlík?
- Tam je automat. Je to rychlejší. - Ukážete nám to?
Jeďte rychlíkem. Jdeme.
- Jen do Taichungu? - Jo, do Taichungu.
- Dobře, Taichung. - Běž tam.
- Když to někdo nestihne... - Bude to pro nás skvělé.
- Sakra. - Zvládli jste to.
- Jdeme. Dělej, tati. Taxi, jo. - Dobře.
Víte kde to je?
Co je ve městě Džidži? Nemám ponětí.
- Východ. - Taxi, taxi.
- Nate, doprava. - Hej, Rach, doleva.
- Tamhle. - Tady.
Sakra, Jen.
- Taxi? - Znáte to místo? Jsme první.
Jedeme sem. Dobře. Jedeme. Jedna, dvě, tři.
- Dělej, Nate! - Nemám ponětí, jak se to stalo. - Jsme poslední.
- To je ono? - Jo. Tam je nápověda.
Zátaras. Kdo je připraven na bláznivou jízdu?
Zátaras je úkol jen pro jednoho člověka.
V tomto Zátarase ho čeká nejdivočejší jízda života.
Nejprve pojedou autem řízeným profesionálním kaskadérem,
který najede autem na obrovskou rampu
a pak se budou houpat 8 m nad zemí.
Pak přesednou do obojživelného auta,
dostanou brýle a zadrží co nejvíc dech,
protože pojedou 17 vteřin pod vodou.
Nesmějí se vynořit nebo vystoupit z auta, dokud nevyjede ven.
Pokud jízdu přežijí, dostanou další nápovědu.
- Dobrá, půjdu na tu jízdu. - Jste připraven? - Jsem.
Do toho, tati.
Strach, že z auta vypadnu, mě zcela ovládl.
- Tati, bav se. - Jo, jo.
Je trošku nervózní. Nemá rád výšky.
Páni. Teď už se asi počůral.
- Teď jsme druzí. - Musíme makat.
Jsem zklamaný, že TK a Rachel ztrátu dohnali. Chci ho oholit.
Džidži? Znáte to? Jo?
Ach, tohle nezvládnu.
Dobře, tati.
- To je strašné. - Úžasné. Zvládls to! Tati, bav se.
Nezapomeň zadržet dech.
Ještě ne. Buď opatrný.
Dělej, rychleji, rychleji. Sakra.
Rychleji, rychleji. Jo, tati. Moc dobře.
- Páni. - Zvládls to!
- Teď jsem osvěžený. - Jsi úžasný. Běžte do čajovny GK.
Týmy musí rychlíkem zpět do Taipei do čajovny.
Tam si objednají a vypijí šálek čaje.
Teprve po vyprázdnění šálku se objeví jejich nápověda.
Můžem stihnout vlak v 19:16?
Pravděpodobně ne, ale můžete stihnout příští vlak.
Určitě 19:36.
- Tady to je? - Tam je nápověda.
- Kdo je připraven na šílenou jízdu? - Já.
- Kdo dřív přijde... - Dobře, baby. Bav se.
Tady? Vystup, vem batohy.
- Vystup Jenny, vystup. - Kdo je připraven na šílenou jízdu? - Já.
- Zvládneš to? - Myslím, že ano.
- Pěkně. - Ano, jdeme.
Drž se, baby. Zadrž dech.
Doprčic! Páni!
- Nic šílenějšího neznám. - Měla jsem to dělat já.
Opatrně. Páni! To je šílené!
Jo.
- To bylo úžasné. - Můj bože, Retardér.
Protože TK a Rachel nebyli vyřazeni v minulé etapě,
narazili teď na Retardér, což je úkol jen pro ně.
V tomto Retardéru musí TK a Rachel jet 2 km do Hepingu.
Zúčastní se tu tradičního čínského rituálu, součásti svátku světla.
Musí si obléct bezpečnostní kombinézy a proběhnout
uličkou ohňostrojů namířených přímo na ně.
Pak dle místního zvyku v Džidži budou smočeni vodou.
Po skončení rituálu mohou pokračovat v závodě a dohnat čas.
- Dobře. Jedeme. Heping? - Ano.
Jsem ráda, že jsme se k Zátarasu dostali jako první.
- Tyhle minuty jsou důležité. - Zjistíme, co to bude za šílenost.
Bav se. Zadrž dech!
Doufám, že tu fungují brzdy. To je šílené.
Páni.
- Díky. Jeďte rychlíkem do Taipei. - Máš štěstí.
- Dostaň mě odtud. - Nadechni se! Počítej do 20.
Dělej, Done. No tak, no tak.
- Dobře. - Díky.
Jeďte rychlíkem zpět do Taipei. Jdeme.
- Lístky, lístky. - Dva na nádraží v Taipei.
Mockrát děkuji. Úžasné, tati.
Jdeme, zlato.
Myslím, že ohňostroje budou lítat na nás nebo kolem nás.
- Pojď, baby. - Připraven? - Utíkej.
Dělej, jdeme, baby. To bylo šílené. Vybuchovaly kolem petardy.
- Bylo to jako válečná zóna. - Přesně.
Železniční stanice je uvnitř.
Víme, že Nick a Don jsou za námi a TK a Rachel dělají Retardér.
Doufáme, že se dostaneme do vlaku dřív než oni.
Zvládli jste Retardér. U atrakce Acrobatics Jeep získáte nápovědu.
- Dobře, jdeme. - Jdeme. To bylo nepříjemné.
Když nás dnes vyřadí, alespoň to byl pěkný rachot.
- Vlak jede v 19:36. - Můžeme dostat lístky na 19:36?
Stihneme to, stihneme to. Páni.
- Dělej, Nicku. - Dobře, hledej přepážku.
- První jede ve 20:00. - To je nejdřívější?
Ano. Teď je 19:31. Nemůžete dostat lístky.
Moc vás prosím z celého srdce.
- To je přístroj. - Protože náš počítač je neprodá.
- Tam jsou Nick a Don. - Dva lístky do Taipei.
- Nemůžu běžet na 19:36? - Je moc pozdě. - Dobře.
Jo, všichni jsou pryč. Musíme jít. Díky.
Jeďte rychlíkem do Taipei. Musíme jet.
Nemůžou být před námi víc než 10-15 minut.
Začíná jít o všechno. To je zábava.
Modlím se, aby tenhle vlak nestihli.
Jde o ten vlak. Když ho stihneme, máme šanci. Jinak asi ne.
Modlím se, aby tenhle vlak nestihli.
- Bylo by super, kdybychom to stihli. - Díky.
Pojď, baby.
Koupíme si lístky u automatu. Je to rychlejší.
Anglicky. Taipei. Vyplivni je, baby.
- Dělej, Jen. - Dělej, baby. Jdeme.
Tudy.
- Počkej, vidím...? - Nick a Don!
To si dělají srandu.
Viděl jsem Nickovu hlavu a to mě nažhavilo.
- Jsme ve hře. Máme šanci. - Tam jsou TK a Rachel.
Jo, zahlídli mě.
- Ani stopy po TK a Rachel? - Ne.
- Viděli jste TK a Rachel? - Ne. Jsou tady? Můj Bože.
- Mají za sebou Retardér. - Sedni si.
- Tam je taxi, autobus. - Ven. Tudy.
Jdeme do čajovny GK na čaj. Ten člověk ví, kde to je.
Naše úsilí se vyplácí.
Zvládli jsme Zátaras a Retardér a stihli jsme stejný vlak. Skvělé.
Nechápu, proč se snažíme. TK a Rachel nás dohnali. Šílené.
Chceš je pozdravit, poslat jim pusinku?
- Done, pojďme pozdravit konkurenci. - Co je?
Nate a Jen jsou naštvaní. My dřeme a oni se hádají a nesnaží se.
Je to pro nás frustrující. Potíme se, dřeme
a oni jsou v pohodě a v klidu a vše jim vychází.
Prostě tam přijdeme a vyhrajeme závod.
Protože Rachel a já se nehádáme, zdá se, že je nám to jedno.
Bojí se, že je vyřadí, tak proto.
- My taky, ale nic s tím nenaděláme. - Jsme na stejné lodi.
Krok za Ronem a Chris.
Hledej číslo 1806. Na levé straně. Zelené značení?
Dobrý den. Chceme si objednat a vypít šálek čaje.
Musíš vypít všechen čaj, odhalit nápovědu a vzít si ji s sebou.
- Díky. - Páni. Díky. Je to horké. Foukej.
Tohle je nejintenzivnější část celého závodu.
- Jdeme, Jenny. - Semhle.
- Můžeš běžet? - Jo. - Pojďme tudy.
- Čajovna. - Dobře.
Utekli jsme dvěma týmům. Snad nám to pomůže.
To jsou TK a Rachel. Sakra. Ne, nemluvte s nimi.
- Nic jim neřekneme. - Ne, ne, ne. - Rychle, rychle.
Uvidíme, zda na to náš řidič šlápne. Je to zábava.
Jsme pod tlakem. Zbyly tři týmy. Jeden bude vyřazen.
- Mám narozeniny, chceme vyhrát. - Nechceme dnes vypadnout.
Sem máme jít. Je to...
Týmy musí vyluštit svou nápovědu
v čínštině na dně hrnku. Mají jít na noční trh Gong Guan,
kde najdou tohoto klauna, který jim dá další nápovědu.
Běžte do Gong Guan a najděte člověka, myslím. Promiňte.
Co je to?
- Klaun. - Musíme najít klauna na nočním trhu.
Gong Guan. Tam. Mockrát děkuji. Jdeme.
Míříme k čajovně. Zřejmě ví, kde to je.
Prosím, prosím, prosím...
Jedete k čajovně GK nejrychlejší cestou?
- Věříme mu. - Jo, člověk by si okousal nehty.
Tohle je noční trh. To bude asi on.
- Máte pro nás nápovědu? Ano! - Objížďka Oheň nebo Země?
V této Objížďce týmy volí ze dvou úkolů týkajících se přírodních živlů.
Na výběr je Oheň nebo Země.
V Ohni týmy musí do parku Zhongzheng za čínským rituálem.
Nejprve musí na lampión napsat své poselství.
Musí spálit peníze duchů pod lampiónem a vypustit ho.
Tak se jejich poselství dostane k duchům nahoře.
Jakmile tým vypustí 20 lampiónů, dostane nápovědu.
V Zemi musí týmy do parku Mládí
a zúčastnit se místního obřadu, který údajně snižuje stres.
Holýma nohama musí ujít 67 m po cestě z kamínků.
Pak se musí otočit a vrátit se zpět.
Jakmile oba členové týmu skončí, dostanou další nápovědu.
- Země bude bolet, ale... - Ale bude to rychlejší.
Dobře, jdem dělat Země. Dobře, jdeme.
- Taxi. - Víte kde je park Mládí?
Ví, kde to je. Jedeme.
Je to horké. Pij co nejrychleji.
- Prosím, najdi tu čajovnu. - Zřejmě se snaží ji najít.
- Víte, kde to je? - Předjíždějí nás.
- Tam jsou Nate a Jen. - Musíme jet tudy.
Bože, nevím, co mám dělat. Nevím, co dělat.
- Bereme si hrníčky. - Jo, to je ono.
Dobře, jdeme. Čaj, ano? Prosím.
- Mluvíte anglicky? - Jo. - Co se tu píše?
Je to noční trh. Hledejte šťastného klauna.
Jdeme.
Můžeme si to vzít s sebou. Nemůžu to dát do pusy.
- Spálím se. - No, to je fuk. Jdeme.
- Tamhle. Vystup. - Dobře, Nate, ne.
- Není to tak horké, baby. - Už vypili čaj. Dělej.
Páni. Ztratila jsem chuť.
Dobrý den. Díky.
Mluvíte anglicky? Znáte tohle místo?
- Gong Guan. Je to tudy. - Díky.
- Promiňte. - Co to znamená? - Trh Gong Guan.
Odvedete nás tam? Mockrát děkujeme. Dobře.
To kamení bude bolet, ale mysl musí zvítězit nad hmotou.
- Musíme přejít tam a zpět. - Jdi první.
- Dělej. To je masáž. - Ježíši.
- Není to tak zlé. - Běž první.
Mé mozolnaté nohy mi na tom kamení pomohly.
Jako by mi nohy jedly piraně. Tak moc to bolí.
Tlačí to, netlačí. Páni. Teď se otočím.
- Mysli na masáž. - Snažím se.
- Done? Zůstaň se mnou. - Jsem tady.
- Hledáme klauna. - Píše se tu, že máte najít klauna.
Mezmete mě tam?
- Máme něco hledat? - Krávu.
- Nevíte, kde najdeme... - Klauna? Nebo "bú"?
- Červený nos? Pomalovaný? Klaun. - A červený. Jo.
- Jdeme. - Díky. Bože, to tak bolí.
Běžte na etapovou zastávku. Pamětní síň Čankajška.
Týmy musí jet taxíkem ulicemi k Pamětní síni Čankajška.
Tento památník bývalého čínského prezidenta je etapová zastávka.
Poslední tým bude vyřazen.
Taxi! To je fantastické.
- Vím, že jsme jedno, jsme první. - Jsme dva, ale jsme...
Bylo to freudovské přeřeknutí, teď jsme jedno.
Začali jsme závod jako dva nezávislí, kteří chtěli vést.
- Teď jsme jeden tým a jde nám to. - Vím, že jsme číslo jedna.
- Podívej! Tam je! - Jste šťastný klaun?
- Dejte nám nápovědu. - Tady. - Děkuju.
- Oheň nebo Země? - To jsme my.
- Země? Dobře. - Jdeme na to.
Taxi. Přejdi Nicku. Ať nevidí, odkud jdeme.
- Tenhle chlap? - Jo.
Máte nápovědu? Díky.
- Mám silné nohy. - Dobře. Já taky.
Musíme najít park Mládí. Můžeme najít taxi?
- Tudy jsme ještě nešli, že? - Ne touto ulicí.
- To je on. - Ano. Našli jsme vás.
- Uděláme Zemi. - Uděláme Zemi.
- Hledám park Mládí. - Park Mládí?
- Tam je taxi. - Víte, kde je park Mládí?
- Můžeme jet taxíkem? - Ne, musíte metrem.
- Můžete to říci taxikáři? - Samozřejmě. - Děkuju.
- Doprava je špatná, jeďte metrem. - On to ví?
- Díky. - Těšilo mě. Sbohem.
Víte? Ano? Dobře.
- Nemůžeme jet taxíkem? - Ne, trvalo by to dlouho.
- Rychle, prosím. - Ano?
- Musíme do parku Mládí. - Stanice Šimen a pak autobus.
Pojď.
- Zeptej se, zda je taxík rychlejší. - Jdeme, Nate.
Myslím, že nám to jde. Vše jsme zvládli rychle.
Bože, kam jedeme?
- To je náročné. - Jo.
- Stanice Šimen. - Vystupujeme?
Jo. Měli bysme běžet.
- Tam jsou autobusy. - Taxík bude rychlejší.
Určitě? Tak pojedeme taxíkem.
Tohle nezvládnu. Musíš začít rozhodovat sám, já už nemůžu.
Já mám začít rozhodovat? To se snažíš mi říci?
- Já snad nerozhoduju? - Jen říkám, že máš rozhodnout.
- Prosím. Jsi muž. - Jen, opravdu tě nesnáším.
- Co to děláme? - Jenom vyšiluješ. - Já nevyšiluju.
- Pomoz mi. - Tys nás dostala do problémů.
Ty jsi říkala metro, metro, metro.
- Ty jsi říkala metro, metro, metro. - Já jsem to říkala?
Tam je autobus.
Park Mládí? Ano.
- Jsi neuvěřitelná. - Proč? Nic jsem neudělala. - Nejsi tým.
Díky, žes mi zkazil narozeniny. Prosila jsem, aby ses nehádal.
S tebou je to nemožné.
- Tam je to, jo, vpravo. - Phile, kde jsi?
Myslím, že to vidím. Vidíš? Tamhle!
- Vidíš to? - Jo. - Utíkej za mnou.
- Tati, mám tě ráda. - Já tebe taky.
- Vítejte v Taipei na Tchaj-wanu. - Mockrát děkujeme.
- Rone a Chris? - Ano?
- Jste tým číslo jedna! - Jo! - Gratuluju.
Jste jeden ze tří týmů, které budou závodit o 1 milión dolarů.
- Jo! Úžasné! - A mám pro vás dobré zprávy.
Jako vítězové etapy vyhráváte pětidenní zájezd Travelocity.
Pojedete na živý multikulturní ostrov Curacao v Antilách.
Budete mít krásné apartmá
- v luxusním hotelu Kura Hulanda. - To je úžasné.
Dostanete masáž horkými kameny a budete se potápět.
- Páni, to je úžasné. - Díky. Nádhera.
To si užijete na konci závodu. Vypadáte strašně šťastně.
Má dcera je pro mě požehnáním. Udělala ze mě lepšího člověka.
Teď, když se změnil, jsem obzvlášť hrdá, že jsem jeho dcera.
- Park Mládí? - Tam někdo běží.
Nick a Don. Sundej si boty, baby.
- To je dobrý. Pojď. - Jsou tam. Perfektní motivace.
Tajemství je...
Čím rychleji jdeš, tím míň to bolí.
- Done, baby. - Ježíši, on běží.
- To je park Mládí? Nic tu není. - Někde to být musí, Jenny.
Dobře, baby.
- Je to tam? - To bolí!
- Běžte na etapovou zastávku. - Poslední tým bude vyřazen.
- Potřebujeme nutně taxi. - Neviděli jsme Natea a Jen.
Připraven? Do toho. Možná jsme před Natem a Jen.
- Taxi! - Podívej na to! Doprčic.
- Tamhle je gong. - Dobře. Musíme zůstat pozitivní.
- Dobrý den. - Je to snadné.
Památník Čankajška? Potřebujeme někoho, kdo umí anglicky.
- Poběžíme na roh. - Vidím tam taxi.
Dělej, Nate, to zvládneš. Nemysli na to. Našlapuj zlehka.
Můj Bože.
- Promiňte. Mluvíte anglicky? - Ne.
- Tam je taxi. - Jo.
- A zase zpět? Dobře. - To zvládneš. Zlehka.
- Nemysli na bolest, ale na vítězství. - Já vím.
- Památník Čankajška? - Díky. - Díky.
Víte? Památník Čankajška?
Ne?
Nechci, aby Nick a Don odjeli. Vedou si skvěle,
ale je to soutěž, musíme se tam dostat.
Dělej, Nate! Dělej!
Díky. Páni. Poslední tým bude vyřazen.
Znáte to? Dobře. Jedeme.
- Památník Čankajška. Ano? - Dobře.
Modlíme se, abychom nebyli poslední.
- Prosím, jeď na správné místo. - Plazíme se k etapové zastávce.
Dostali jsme se tam a zvládli jsme to. Netrvalo to dlouho.
Nechci být vyřazená. Nechci být vyřazená.
- Vidíš něco, baby? Jo. - Vidíš to? - Jo.
- Díky. - Dobře, dělej, zlato. - Pojď, baby.
- Zvládli jsme to, TK. - Zvládli jsme to, baby.
- Tak si to poslechneme. - TK a Rachel, jste tým č. 2.
- Gratuluji. Jste jeden ze tří týmů závodících o milión dolarů. - Ano.
- Jaký je to pocit? - Perfektní. - Úžasný.
Jestli někdo říká, že jsme se nesnažili a měli jsme štěstí,
tak jsme se snažili ze všech sil celý den.
Ty červené mě ubíjejí.
- Nate a Jen jsou naše velká naděje. - Jediná naděje.
- Páni. To je možná ono. Je to ono? - Ano. - Můj Bože.
- Říká, že je to tady. - Je to přední strana?
- Veze nás ke vchodu. - Tady?
- Nicku a Done, jste tým č. 3. - Jo.
Gratuluji. Jste jeden ze tří týmů,
které se utkají v poslední etapě o milión dolarů. Jste hrdí?
Začali jsme s tím, že nechceme být vyřazeni jako první,
protože nás bude sledovat rodina a vypadali bychom jako šašci.
- Dostat se do finále byl můj cíl. - Splněno. - Ano, splněno.
Bože, to je asi ono. Páni.
- Vítejte v Taipei na Tchaj-wanu. - Díky. Bože.
- Nate a Jene, jste poslední tým. - Doprčic. - Věděla jsem to.
S lítostí vám oznamuji, že jste ze závodu vyřazeni.
- To je smutné. - Hodně smutné.
Snažili jsme se, ale hodně jsme se hádali a to nám ublížilo.
Hrozně jsme si přáli vyhrát, ale...
Nate a já jsme se dozvěděli hodně o našem vztahu
- a byla to pro nás velká zkušenost. - Jo.
Nevím, co budeme dělat. Uvidíme, co ukáže budoucnost.
Myslím, že jsme náš vztah cestou zabili.
Nebyli jsme dost silní na to, abychom rány zahojili a vyhráli.
- Zničili jsme se sami, Nate. - Já vím, Jen.
Ani jsme se nesoustředili na náš vztah. Zajímal nás jen závod.
Zatraceně.
Korekce: Darius
Příští týden ve finále Amazing Race:
Po takřka 50.000 km to skončí takhle:
Zatímco TK a Rachel jsou poštípaní při Objížďce...
Myslím, že bychom měli přestat.
- Don vyjede na Nicka kvůli chybě. - Četls to, ale nepochopils to.
To nemůžeš, když jde o milión dolarů.
- A Ron vidí dceru bojovat o život. - Dělej, Chris, to zvládneš. - Snažím se.
Tohle finále závodu musíte vidět.
- To jsou nervy! - Můj Bože.
Kdo první proběhne cílem a vyhraje milión dolarů?
- Běž, běž, běž! - Pěkně, Done.
- Zvládneš to. - Je to důležité. Můžeme rychle?
Další titulky najdete na www.reality-show.eu Sledujte nás na www.facebook.com/realityshoweu