Minule v The Amazing Race:
Bratři Sam a Dan začali závod s jistou strategií.
Neřekneme ostatním, že jsme gayové.
Máme v plánu flirtovat s holkami.
- Poker. - Jste moc milí.
Dělej, Big Easy.
V Dubaji Big Easy z Globetrotters zaváhal při Zátarasu.
Dostaň se do té aktovky. Nebuď nervózní. Otevři to.
A kluci spadli na poslední místo,
díky čemuž je Mika a Canaan předběhli.
- Dobrý výkon. - Já nevím.
Při Objížďce měli problémy Brian a Ericka.
A Meghan a Cheyne potřetí zvítězili.
Meghan a Cheyne, jste tým číslo jedna.
Nezvládnu to, Canaane, nechci to udělat.
A v jednom z nejdramatičtějších finále v historii závodu
ochromil Miku strach z vody.
Kvůli tobě prohrajeme, jestli nesjedeš.
Díky tomu Globetrotters dohnali ztrátu.
Nedělej to, Miko.
Mika ale nebyla schopná úkol splnit
a pár byl ze závodu vyřazen.
Zbývá šest týmů. Kdo bude vyřazen další?
T H E A M A Z I N G R A C E S 1 5 E 0 6 "Toto není moje nejlepší chvilka"
Jsme na Palmě v Džumeiře, na umělém ostrově u Dubaje.
Ostrov má tvar palmy a je větší než 800 fotbalových hřišť.
Jeho stavba stála přes dvanáct miliard dolarů.
A na ostrově stojí Atlantis The Palm.
Tento působivý luxusní rezort byl šestou zastávkou závodu.
Meghan a Cheyne, kteří dorazili jako první...
Jste tým číslo jedna.
...vyběhnou ve 13:13 hodin.
Týmy musí letět přes 5 000 kilometrů do Amsterdamu.
Tam pojedou k Afsluitdijku,
k hrázi dlouhé 30 km spojující severní Holandsko a Frísko.
Jakmile týmy najdou Lelyho pomník, najdou i nápovědu.
Do Amsterdamu. Takže na letiště.
Musíme zůstat vpředu.
To je jediná možnost, jak závodit, o to se budeme dál snažit.
Pokud se staneme cílem, nic nenaděláme.
Mezinárodní terminál.
Jdeme.
Potřebujeme co nejrychleji do Amsterdamu.
- O půlnoci. Ve dvanáct. - Tak to bereme.
První let letí o půlnoci. Takže se asi sejdeme
se všemi ostatními týmy.
Leťte do Amsterdamu. Jdeme.
- Pojedeme taxíkem. - Na letiště, rychle.
Druhé místo je skvělé, ale z pokeru víme, že nemůžeme být v klidu
a pouštět se do nejistých věcí. Nejsme v klidu,
protože čím jste výš, tím hlouběji spadnete.
Sam a Dan jsou asi minutu za námi.
Leťte do Amsterdamu. Jdeme.
- Taxi. Tady? - Jedeme na letiště.
- Jedeme do Amsterdamu. - Jo.
Vystudoval jsem antropologii a studoval jsem kulturu.
Jsem připraven vidět svět a cestovat po zbytek života.
- Tohle je skvělý způsob. - Je studovaný, já mám selský rozum.
- K terminálu jedna, prosím. - Přímo letí.
Vsadím se, že tam budem dřív než holky.
- Leťte do Amsterdamu. - Briane.
Nevím, zda ze mě začíná být nepříjemná manželka,
ale hodně ječím. Vím to a vadí mi to.
Ale když to zachytíme na začátku, vyřešíme to, než se to vymkne.
Snad máme dost velký náskok před pátým a šestým týmem.
Leťte do Amsterdamu.
- Taxi! - Na letiště.
Jedeme do Amsterdamu.
Před závodem jsem byl mimo USA jen jednou na rybách
- týden v Kanadě. - Jiný kontinent.
Jo, jiný kontinent.
Díky. Dělej.
Potřebujeme nejrychlejší přímý let do Amsterdamu.
Každou noc letí letadlo o půlnoci.
Rychle. Pospěš si.
- Dělej, baby. - Pojď.
- Leťte do Amsterdamu. - Jdeme.
- Amsterdame, už jedeme. - Jedeme na letiště.
Hodně týmů nás chce vyřadit. Také bych nás tu nechtěl.
Pokud jde o závod v běhu nebo něco takového, jsme silní.
Jdeme, jsme zpátky ve hře. Hádejte, kdo je zpátky?
- Tam jsou všichni. - Co se stalo s Canaanen a Mikou?
- Big Easy, řekni jim to. - U tobogánu brečela.
Ohlédla se, že to udělá. A já jí řekl, ať to nedělá.
Bylo mi líto, že brečela, ale taky jsem nechtěl jet domů.
Seděli jsme tam v klidu, a tak jsme se rozhodli, že jim to řekneme.
Obvykle to lidem říkáme, když je vhodný okamžik.
- Chceme něco říct. - Jo, chceme vám něco říct.
Jsme tady jako homosexuální tým.
To nemyslíte vážně?
Teď už dávají ty stejné plavky smysl.
To byl nápad naší mámy.
Nemáme pocit, že to musíme říkat na potkání.
Jsme ze středozápadu, spousta známých to neví.
- Oni to neví? - Teď už ano.
Je jedno, zda jsou homo nebo hetero.
Stále jsou to ti nejpříjemnější a nejgalantnější kluci v závodě.
Je nám jedno, s kým chodí. Jen škoda, že ne s námi.
Mám teď říct Mattovi, že je adoptovaný?
Všechny týmy teď letí do Amsterdamu v Holandsku.
Parkoviště jedna, jdeme.
- Rychle. - Pospěš si.
- Dělej. - Pojď.
- Jeď. - Nejde mi to.
- Podrž to dole. - Co, baby?
Nejsou zvyklí na luxusní auta.
Jedeme.
Jeď.
Dělej.
- Držím to dole. - Děláš si legraci?
Nebuď nervózní, protože neumíš zacházet s autem.
- Po této cestě? - Jo, rovnou k hrázi.
- Zkus to znovu a nepanikař. - Mám nohu na brzdě. Šílené.
Proč křičíš?
Promiňte, může nám někdo pomoct zařadit? Nevíme, jak.
Nohu na brzdu a zatlačit, že? Dveře musí být zavřené?
- To je ono. - Mockrát díky.
Bože, to je neuvěřitelné.
Přestaň být nervózní. Ovlivňuješ mě a víš, že jsem výbušnější.
- Uklidni se, baby. - Ty se uklidni.
To musí být ono. Zaparkujeme a půjdeme přes most.
- Tam je ten pomník. - Tam je.
- Připravená? - Tady, zpomal.
- Dělej. - Rychle.
- Pojď. - Dělej.
Dělej.
- Výborně. - Tady, baby.
Týmy musí jet do Groningenu k Martinitoren,
nejvyšší budově ve městě, a najít nápovědu.
- Jedeme. - Informace o trase.
- Jeďte k Martinitoren... - Ve městě Groningen.
- Hledejte nápovědu. - Tohle je jednosměrka?
- Jo, musíš jet rovně. - Jak se to jmenuje?
- Martinitoren. - Martini jako to pití?
- Zdrželi jsme se. - Je to jednosměrka.
- Neviděly jsme Briana a Ericku. - Jo?
Brian měl problémy s autem.
Brianovo jméno známe moc dobře. Stále slyšíme: "Briane, Briane."
- Pomník je tady. Rychle. - Briane!
- Dělej, baby. - Dobrá, počkej.
Tam je to, baby. Jeďte do města Groningen.
- Tam jedeme. - Vidím to. Tam je parkoviště.
- Rychle. - Zaparkuj tady.
- Dělej, rychle. - Pospěš si.
- Výborně, baby. - Zátaras.
Kdo má silné nohy a dobré oči?
Přes pět staletí nabízí Martinitoren
nejlepší výhledy na město Groningen.
Týmy musí vylézt na tuto působivou stavbu v Zátarase.
Musí zdolat úzké točité schodiště
a projít bludištěm dveří ve dvou patrech věže
a spočítat zvony tvořící slavnou zvonkohru města.
Pokud přijdou se správnou odpovědí, 62, dostanou nápovědu.
- Já to udělám. - Rychle.
- Kdo má silné nohy a dobré oči? Já. - Jo.
Řekli jsme si s Meghan, že budeme počítat společně.
Jdeme.
- To je šílené. - Ještě že doma cvičím.
- Dobře, jeden. - Jeden, dva.
- Třetí je tady. - Jeden, dva, tři, čtyři a jeden tam?
Počítání zvonů bylo šílené. Jsou velké a byla jich tuna.
- 12, 13... Jdeme dál. - Dobře.
Dobrá, jdeme.
Kdo má silné nohy a dobré oči? Já to udělám.
- Tentokrát to budeš ty. - Dobře, udělám to.
Jdeme na to. 9, 10, 11...
Kdo má silné nohy a dobré oči? Já to udělám.
- To zvládneš, Tiffany. - Počítám zvony. Kam jdu?
- Tady. - Tam je.
- Je to krása.
Kdo má silné nohy a dobré oči? Udělej to.
Spočítejte zvony na věži. Netuším, co dělám.
Na věži byla tma a šero
a byly tam pavučiny.
Uvědomila jsem si, že to nebude tak snadné.
Nahoře je spousta dalších.
Můj bože.
- Dobrá. - Sedmnáct.
18, 19...
- Počkej. 21. - 22, 23...
A tenhle? Ten už jsi počítal?
Byli jsme se Samem nahoře. Zvony začaly zvonit.
Nebylo nic slyšet, jen ty zvony. Neslyšela jsem Sama
a on neviděl, co říkám já. Bylo to velmi těžké.
Podejte mi ten papír.
- Je to správně. - Díky.
- Tohle vám dám. - Díky.
- Výborně, Matte. - Výborně.
Týmy musí jet do města Vierhuizen de Marne
a najít tento větrný mlýn a s ním i nápovědu.
- Zeptáme se někoho? - Jo.
Ztratili jsme se. Musíme se dostat sem.
- To číslo je správné. - Díky.
- To číslo je správné. Vaše nápověda. - Díky.
- Máš to číslo? - 62.
Zašeptal jsem počet zvonů Tiffany, která běžela do schodů.
Bylo to chytré, protože tenhle tým dokážeme porazit.
Teď musím najít toho hudebníka.
- Jeďte do města... - ... hledejte větrný mlýn.
- Sam to řekl holkám. - Same, tys to řekl holkám?
- Byl jsem nervózní. - Zeptáme se taxikáře?
- Skvělý nápad. - Zaplatíme vám. Povedete nás?
Pojedeme za vámi.
Jak se dostaneme do té ulice?
Tudy a přes most.
To jsou Matt a Gary. Jsem rád, že jsme v čele,
protože budeme jako první dělat Objížďku.
Pojedete kolem policejní stanice, tam je výpadovka.
Díky. Jeď.
- To je správné číslo. Nápověda. - Díky.
Jeďte do města Vierhuizen de Marne a najděte větrný mlýn.
Bože.
- Vaše nápověda. Hodně štěstí. - Díky.
- Jdeme. - Bože.
- Jsem s tebou. - Najděte větrný mlýn.
Jdeme.
Jdeme na to. Ať je to správné číslo.
Baby, nevzdávej to.
- To není správné číslo. - Můj bože.
- Měl to dělat Brian. - Globetrotters zrovna odjeli.
Vím, že je blízko. Musí být. Ostatní týmy to zvládly.
Jeden, dva...
- Jsme v tom městě. - Vierhuizen, dobře.
Meghan a Cheyne jsou za námi.
- Hledáme větrný mlýn, že? - Jo, mlýn.
- Takže hledáme mlýn. - Tam je. Výborně.
Tady je. Objížďka. Farmářská hra nebo Farmářský tanec?
Farmářské rodiny na severu Holandska si po generace
užívají drobných venkovských radostí.
Týmy si musí vybrat dva způsoby, jimiž místní odpočívají
po tvrdé práci. Farmářskou hru nebo Farmářský tanec.
V obou Objížďkách si týmy musí obléct holandské kroje
a jet na kolech.
Ve Farmářské hře musí týmy najít tento potok,
svléknout se do spodního prádla a přeplavat ho.
Pak musí s těmito unikátními holemi zahrát tři jamky farmářského golfu.
Týmy musí dokončit jamku osmi či méně údery za nápovědu.
Pokud neskončí daným počtem úderů,
musí pokračovat ve hře, dokud to nezvládnou.
Ve Farmářském tanci musí týmy najít venkovský festival.
Jeden soutěžící musí rozezvonit zvonek na vrcholu atrakce.
Pak se musí naučit holandský lidový tanec,
který musí správně předvést před publikem.
Pokud bude instruktor spokojen, dostanou slanečky s cibulí.
Jakmile dojí slanečka, dostanou nápovědu.
- Uděláme hru. - Tudy?
- Farmářská hra nebo Tanec. - Nejsem golfista.
- A já neumím tančit. - Tak uděláme golf.
Chci pánský kroj.
Sam si vzal pánský, já si vzal dámský.
Hlavní bylo porazit Meghan a Cheynea.
Budeš hezký.
Boty, rychle. Bože, ty jsou velké.
Objížďka. Farmářská hra nebo Farmářský tanec.
Budeme tančit.
To je úžasné.
Dělej totéž, co kluci. Neumíš se obléct.
- Na, tati. - To je dámský kroj?
Ty mizero. Už jsem měl párkrát na sobě kostým na Halloween,
ale nic lechtivého. Nevěřím, že to dělám.
40, 41, 42, 43, 44, 45, 46...
Celkem 46. Snad je to správně.
Zase zdravím.
Dobrá.
Vypadá to snadně, ale není.
Nechci jít domů kvůli počítání zvonů.
Je mi jí líto. Vím, že se snaží. Je tak soutěživá. Chce to.
Musí být blízko.
Počkej, moje šaty. Musím si chytit šaty.
- Vypadáme šíleně. - Já vím.
To je paráda.
- Jedeme. - To je nádhera.
Bojím se golfu. Neumím hrát golf.
Vyměníme si to a budeš v pohodě.
- Vypadáš dobře. - Ty vypadáš dobře.
Padají mi šaty.
Dělej tati. Udržíš tempo?
- Jedeme. - Už jedu.
Farmářská hra nebo Farmářský tanec. Umím obojí a ty?
- Je mi to jedno. - Uděláme tanec.
- Tady. Vierhuizen de Marne. - Kde je mlýn?
Jeď, narazíme na něj.
Co to je? Zešílím.
Proč jich je 12 jedním směrem a 13 druhým? Je to šílené.
- Tour de France, baby. - Je to tady?
Farmářská hra je tady. Zahoď kolo.
- Rychle se svlékni. - Bude to studené.
Museli jsme se svléknout do prádla, které jsme dostali.
- Můžeme tam skočit. - A plavat?
Jsme tady. Tam jsou kluci. Jdeme.
- Svlékni se, baby. Rychle. - Snažím se.
- Musíme jít na to. - Dobře.
- Je to studené. - Dělej. Postav se.
Jdeme hrát.
Musíme k jamce, tamhle, Dane.
Je to tyčka s dřevákem.
Měli jsme jen 8 úderů. Pak se muselo začít znovu.
- Pozor. - Same, ne moc prudce.
- Same, říkám, ne moc prudce. - Nebylo to prudce, nekřič.
Jdeme na to.
Fouká. Jdeme. Tam jsou Sam a Dan. Zvedni to.
- Nehraju golf a neumím to. - Bylo to těžké.
- Začneme znovu. Jdeme. - Bolí to.
Dělej. Výborně.
- Jo. - Rychle. Jdeme. Šest.
Tady je to.
- Dělej. - Jo. Osm.
Bylo to působivé. Dal to osmou ranou. Zřejmě umí golf líp než já.
- Ještě dvě, pojď. - Dělej.
Doděláme, co jsme začali, a skončí to dobře.
Zazvoň.
Byla to hračka, jednou ranou.
Výborně. Instruktor vás naučí tančit.
Bože, jsou ohromné. Tam je velký pavouk.
Proč pořád padají?
Maria byla v tomhle vztahu muž a měla pánský kroj. Směšné.
Jakmile jedeš, je to dobré.
Na těchhle kolech se nejede snadno.
Kdo jsme?
Briane.
- Nevzdávám to, ale nevím. - Já vím. Nespěchej.
- Nemůžu na to přijít. Je to těžké. - Já vím. Nevzdávej to.
Dej si pět minut pauzu a vrať se tam.
- Rychle, rychle. - Sedm. Musíš trefit.
- Jo! - Poslední jamka.
- Nejde mi to. - Je to jako baseball, ale na zemi.
- Moc úderů. Musíme znovu. - Nenávidím golf. Říkala jsem,
že nechci dělat golf. Ale teď nic nenadělám.
Šest.
Sedm, osm.
- Díky. - Mockrát díky.
Týmy teď musí projet na kolech městem Zoutkamp Harbor.
V tomto přímořském letovisku je etapová zastávka závodu.
Poslední tým může být vyřazen.
- Kola. Musíme přejet? - Přijeli jsme odtamtud.
Začni.
- Strašné. - Začneme znovu.
Nevím, jak to zvládneme. Je to deprimující.
Tentokrát to zvládneme.
- Dlouhý první odpal. - Snažím se.
Výborně, baby. Zvládneme to.
Třetí úder. Tady. Výborně.
Trvalo nám dlouho, než jsme na to přišli. Nebyl to golf.
Ale po pár kolech se to naučila.
Pět. Jo!
- Kam teď? - Číslo dvě, tamhle.
Snad ten tanec nebyl moc snadný. Do prčic.
Dostal jsem prvních pár lekcí.
Pak jsem si přečetl, že musím sníst slanečka.
Nemám rád ryby, tak jsem řekl, že uděláme golf.
- Uděláme golf. - Uděláme golf, netančíme.
Vylez ven. Obleč se.
Nevzdávej to, ano?
Dej mi pusu a běž spočítat zvony.
Nevzdáme to. I kdybychom tu měli být celý den.
Nevzdáme to až do konce.
- Krásně. - Dodělej to, holka.
Výborně, baby. Jo!
- Díky. - Jeďte do etapové zastávky.
Bylas skvělá, baby.
Nech toho, to není vtipné.
Střídejte se u atrakce. Ty první.
Musí se dostat až nahoru.
- Teď to zkusíš ty? - Jo.
Je to moc těžké.
- Jak vysoko to musí jít? - Až nahoru.
To myslíš vážně? Můj bože.
- Farmářská hra nebo tanec. - Půjdeme tančit.
Není to nemožné. Ostatní to zvládli, zvládnu to i já.
Sedm. A patnáct dole.
Dobrý den, příteli.
- Smějete se... - Je to jedno.
Už jsem brečela, ale to jste neviděl.
Díky. Díky.
Jsem na tebe moc hrdý, baby.
Dělej, ještě nejsme hotoví.
Jsem na ni hrdý. Na to, že se nevzdala.
Nechci, aby nás vyřadili.
To je ono.
Jo. Konečně.
No tak, Phile, kde jsi?
- Vítejte v Zoutkampu v Nizozemsku. - Díky.
- Vy se takhle oblékáte rádi? - Ne, nejsme ten typ gayů.
Same a Dane, jste tým číslo jedna.
Jo! Konečně.
A mám pro vás dobrou zprávu. Jako vítězové této etapy
jste vyhráli plážovou motokáru.
- Cože? Motokáru? - Paráda.
Byli jsme dnes první, jsme moc nadšení.
Cheyne a Meghan vyhráli poslední dvě etapy, svrhli jsme je.
Je těžké se zase obléknout. Tam jsou Gary a Matt.
- Dělali jste tanec? - Golf zvládnete.
- Zvládnete to. - Tady se musíme svléknout?
- Musíme do spodního prádla? - Jo. Do prádla.
Jak je mám v řece neztratit?
Ach...
Vypadáme jako klauni.
Doprava, doprava.
POKUS 27
Bože. Tref to pořádně.
To myslíš vážně? Bože.
Vůbec to nezvednu.
Bušily jsme do toho ze všech sil.
Jdeme.
Říkaly jsme si, že golfové míčky budou snadné.
- Podívej na ty míčky. - Tady jsou.
První jamka je tamhle. Ta hůl je třicítka?
Jdeme. Makáme. Nikdo nás nesmí dohnat.
Výborně.
Jako Globetrotters předvádíme tanečky při zápase.
Já osobně tančím rád. Baví mě to.
Raz, dva, tři, čtyři...
- Jdeme. - Tudy.
Meghan a Cheyne, nejste tým číslo jedna,
- ale jste tým číslo dvě. - Dobře.
Nechci být vyřazená. Zvlášť po tomhle dni.
- Zvon nás nevyřadí. Neboj. - Tam je to.
Objížďka. Farmářská hra nebo Farmářský tanec.
Farmářský tanec.
Výborně. Kopej nohama.
JAMKA 1 ÚDER 8
- Ten vítr je hrozný. - To byl osmý.
Pojď. Bolí mě nohy.
To prádlo ti sluší.
- Matt a Gary jsou tady. - Skvělé.
- To nevyšlo. Zkus to. - Dobře.
Přišly holky a zkoušely to. Nedařilo se jim.
Tohle není normální golf.
To je ono.
- Pojď. - Dobrá.
Moc hezké.
Kam jdeme?
- Pojď. - Bolí mě nohy.
Mě taky.
To není golf. Naše golfové tyče nevypadají jako dřeváky.
JAMKA 1 ÚDER 6
Výborně, tati. Ještě dvě. To dáme na dvě.
Táta nebude hrdý, až tohle uvidí.
JAMKA 1 ÚDER 7
To byla hrůza.
Jo! Osm. K další jamce.
- Co budeme dělat? - Nedám tu ránu. Ty taky ne.
- Musíme se soustředit na tohle. - To je šílené.
- Jdeme na to. - Užij si to.
Otočka.
To je ono, Big Easy.
Když jsme to zvládli, bylo to jak z televize.
Raz, dva, tři, čtyři...
Otoč se.
- Makáme. - Otočka.
No tak, zatleskejte nám.
- Tleskejte. - No tak. To je ono.
Díky.
- Musíte něco sníst. - Dobře.
Raz, dva, tři.
Je to dobré?
Jak to lidé nosí?
- Ten klobouček ti sluší. - Bože. Jak daleko ještě?
To nezvládneme. To říkám hned. Podívej se na ně.
JAMKA 2 ÚDER 7
Sedm.
- Zkusíme tu blbost trefit. - Asi jdou tančit.
Vrátíme se a zkusíme trefit ten zvonek. Uděláme tanec.
Snědl jsem to na dvě sousta.
- Chutnalo ti to? - O tom nechci mluvit.
Jeďte na kole do etapové zastávky.
Nechci o tom mluvit. Kameru pryč. Viděli jste, jak jsem tančil?
- Viděli jste to? - Musíme jít.
Promiňte, pane. Rousant Kamp. Tudy.
- Říkal, že tudy. - Dobře.
POKUS 31
Musí to být fyzika. To nepomáhá.
- Určitě spadnu. Jak daleko ještě? - Doženeme je. Dělej.
POKUS 40 POKUS 41
Nevím, co dělám špatně.
- Ubíjí mě to. - Mě taky.
Není to tak zlé. Mám za sebou víc než ty.
POKUS 49
POKUS 50
Na chvilku toho necháme.
- Zvládneme to. - Já vím.
Jsi moje hrdinka. Nikdy jsi neřekla, že něco nedokážeš.
- Bolí mě ruce. - Vím, že to zvládneš.
POKUS 51
To bylo moc dobré. Kéž bych to uměla.
Kéž bych věděla, jak to děláš. Kéž bych ti mohla pomoct.
Briane, něco není v pořádku. Přečti nápovědu. To je přehnané.
To není možné. Měli jsme si vyzvednout kola.
Věděla jsem, že je to špatně, měli jsme jet na kolech.
Je to ubíjející. Mohl bys alespoň projevit soucit.
Závodíme. Globetrotters stále závodí.
Tam je parkoviště. Globetrotters jsou tady.
Flight Time a Big Easy,
vypadáte šíleně.
- Jste tým číslo tři. - To bereme.
Vždyť to říkám.
Šest... Sedm...
- Osm. Mockrát díky. - Jeďte do etapové zastávky.
- Do prčic. - Jestli chceš, vzdáme to.
Nechci to vzdát. Jen mě bolí koleno a jsem naštvaná.
- Bolí mě nohy a záda. - To tě neomlouvá.
- Bože. - Netušíš, jaké mám bolesti.
- Ale ano. - Dvě hodiny běhání po schodech.
Vážně... Dej mi trošku času.
POKUS 71
Myslím, že jsme skoro tam. Konečně.
- Co myslíš? - Uděláme to druhé.
Tohle jsme zkoušely už dost dlouho. Jdeme.
- Musíme zaparkovat tady. - Ano?
Gary a Matte, jste tým číslo čtyři.
- Čtyři. Dobře, to beru. - To bereme.
Pospěšme si.
Musíme skončit rychle.
- Je to ono? - Nevím.
- Zazvonili jsme na zvon. - A pak si zatančili.
To bylo dobré.
Výborně.
Je to těžké, už zase hrajeme golf.
Jsme slabší než předtím a je nám větší zima.
Jdeme na to. Do toho, kapelo.
Raz, dva, tři, čtyři. Otočka.
Dva, tři, zpátky.
Otočka, dva, tři, čtyři.
- Do prčic. - To nevadí.
- Podívej na ty kravičky. - Zvládnu to. Cítím to.
Dovnitř, ven a otočit dívku.
Tanec byl pro nás dobrá volba, zase jsme se vrátili na zem.
Zase jsem se do něj zamilovala.
Otočka... A hotovo.
- Nebylo to perfektní? - Díky.
Slaneček. Syrový slaneček.
- Nahoru? - Jo.
POKUS 16
- Do prčic. - Moc nekombinuj.
To nevadí. Zatím jsme nejblíž.
Dobře. Příště to dokážeme.
Můj bože.
- Díky. - Jeďte na kole do etapové zastávky.
- Jsou tu někde kola? - Zeptáme se, zda nám je půjčí.
Promiňte. Můžeme si půjčit dvě kola? Vrátíme je, slibuju. Díky.
Vezmi si tohle. Ten člověk byl milý, že nám je půjčil.
To bylo dobré, to nevadí.
Zlepšujeme se.
To nevadí.
Briane Kleinschmidte, opravdu tě miluju, ale nejsem ve formě.
Já vím.
Briane a Ericko,
jste pátý tým.
V nápovědě ale jasně stálo,
že musíte jet na Objížďku na kole.
- To jste neudělali. - Ano.
Za to dostáváte trest 30 minut.
Musíte počkat, pak vás teprve zaregistruju.
Běžte si sednout na lavičku.
To zvládneme.
Zvládly bychom to, kdyby tolik nefoukalo.
- Baby, musíme být klidní. - Jsem nervózní.
- Chci zůstat ve hře. - Teď nemůžeme nic dělat.
- Já vím. - Tak buď v klidu.
Uvidím, zda to zvládnu.
Nezbývá mi nic jiného. Už mi nefungují ruce.
Bože.
Dnes jsme byli šílení. Chtěli jsme skončit dobře.
I kdybychom byli poslední, nechceme být vyřazeni.
Pojďte na rohož.
Briane a Ericko,
jste tým číslo pět.
Proto se nemá vzdávat.
- Jsem hotová. - Nedošla bych tak daleko,
kdyby nebylo tebe. Nebudu ti říkat, co dělat.
To je Phil.
Mario a Tiffany, prý chcete závod vzdát?
Nechceme vzdát závod, ale tenhle souboj v tom počasí nezvládneme.
Vzdáváme to a v důsledku toho zřejmě budeme vyřazeny.
Víme, že jsme daly tomuto úkolu, všem úkolům, všechno.
Víc nemůžeme udělat.
Tiffany byla moje hrdinka po celý závod, je nezničitelná.
Ale nesmím zapomenout, že také máme své limity.
Časování: Darius
Další titulky najdete na www.reality-show.eu
Sledujte nás na www.facebook.com/realityshoweu
Počkejte si na záběry z dalšího dílu.
Příště v The Amazing Race:
Ve Švédsku týmy zažijí výbuch ve Stockholmu.
A pak se závod vrátí k jednomu z nezapomenutelných Zátarasů.
V jedné řadě to jeden člověk dělal osm hodin.
Proč mi to teď říkáš?
Týmy musí přežít Ohlédnutí.
- Same. Nezastavuj. Válej dál. - Zmlkni. Zabiju svého bratra.
- Jsi v pořádku, baby? - Ne. Už nemůžu.