Minule...
... v The Amazing Race Australia.
Devět týmů cestovalo z Číny do Jižní Afriky,
kde Tyler a Nathan...
... poslali podnikatele Richarda a Joey na chvost smečky.
Podělaní kluci.
Což přátele Mose a Moa potřetí
zachránilo od vyřazení.
- Chlapi, zůstáváte v závodě. - Ach člověče.
A pro Richarda a Joey zůstalo zničující rozloučení.
Díky, Tylere a Nathane.
Dnes večer...
Napětí mezi mladým párem Chrisem a Anastasií...
Řekl jsem počkej, proč jsi s tím otočila?
... překročí meze.
Zatím nejtěžší etapa...
- Cože? - Prosím, můžete nám to ukázat.
... a úkoly...
- Jak to, že získali policejní doprovod? - Správně.
... pozastaví každý tým v jejich postupu.
Ne, ne, ne, ne. Nedokážu to.
Zůstalo osm týmů...,
... kdo bude vyřazen příště?
Překlad a synchronizace časování: JL Korekce: Darius
Národní sloní park "Addo"
poblíž "Port Elizabeth" v Jižní Africe,
je domovem pro více než 500 slonů.
Toto je čtvrtý etapový cíl závodu kolem světa.
Matt s Tomem a Tyler s Nathanem
dorazili v 16:09.
Takže oba týmy vyrazí ve 4:09 ráno.
Leťte do Kapského Města...
... až tam budete jeďte taxíkem na "Dolphin Beach".
Týmy musí nyní letět do Kapského Města v Jižní Africe
a vydat se na "Dolphin Beach" na "Cape Peninsula",
kde najdou další nápovědu.
Uvidíme se na letišti chlapi.
Zajímalo by mě, jestli bude letiště otevřeno tak brzy ráno.
Tyler a Nathan
jsou ti, které předháníme, a kdo předhání nás.
Je to zatraceně dobrý tým, protože se zdá, že jsou vždy s námi.
Kočky a myši, bude vzrušující hrát na kočky a myši až do konce.
Musíme najít odletovou tabuli.
Ještě je všechno zavřeno.
Kovboje si tak nějak užívám.
Po pravdě tím, že je známe od hlavy k patě.
Jsou hodně silní, v tuto chvíli jsou prostě příliš silní.
Jsou velmi soutěživí a jsou opravdu velmi schopní.
Na lidi, o kterých víte, že jen chovají ovce.
Jihoafrické aerolinie.
Samozřejmě to všichni stihnou.
Leťte do Kapského Města v Jižní Africe.
Řekni mi kam mám jet.
Jaká je to oblast? Modrá?
- Tudy, tudy? - Tak...
- Za námi... - Já na tebe nevidím.
Asi bychom spolu neměli bojovat, ale...
... máme tendenci vybouchnout...
... dost rychle a to by mohl být náš pád.
Ona má vlastní názor na věc a já mám vlastní názor na věc.
Jeden z nás nebo oba si to musíme uvědomit.
Možná bychom si měli o tom promluvit.
Špatná kompetence.
Ano, oba si musíme uvědomit, že kdokoli z nás
může použít svou hlavu, i když oba máme svůj názor.
Nevím, sakra co tím myslíš.
To jako první.
Leťte do Kapského Města v Jižní Africe.
Myslím, že spolu komunikujeme docela dobře.
Teď jsme oba na stejné vlně.
Na začátku jsme mohli být rozhodně považováni
za starší tým, který možná není tak vážným soupeřem.
Starý chlap a syn.
Ale byli jsme dostatečně důslední,
aby nás začali brát vážně.
Pojďme na to.
Leťte do Kapského Města v Jižní Africe.
Lidé se na nás dívají jako na modelky ale...
- ... přesto jsme silný tým. - Ano.
- Jak se jmenujete. - Wesley.
Wesley.
Flirtování, je tak trochu strategie
- "Wesley", takže vám říkají "Wes"? - Jo.
Bavit se, je to nejlepší, co můžete udělat
Mohu vás dvě posadit dopředu.
Díky Bohu.
Má je venku.
Předklonit se.
Jo, tak to dělají kočky.
Nástupní čas je v osm hodin.
- Moc děkujeme. - Děkujeme.
Leťte do Kapského Města v Jižní Africe.
Rozhodli jsme se, že budu dělat všechny ty
opravdu jednoduché skvělé věci.
A Kelly udělá všechno to těžké.
Mě to vyhovuje.
- Moc děkujeme. - Dobře, tudy.
Leťte do Kapského Města v Jižní Africe.
Už jsem nechtěla být starší sestrou a v tomto závodě jí musím být.
Přála bych si, aby použila iniciativu a převzala kontrolu.
Svým způsobem si připadám skoro jako přítěž.
Protože, když jsem byla malá říkala...:
"Podívej, miluji tě, protože jsi moje sestra, ale nejsem z toho šťastná."
Pokračuj, dokud nenarazíš na silnici a pak jeď doprava.
Prosím, ať se neztratíme.
Chci, aby ses dala dohromady a vyřešila své věci.
- Nástupní čas je v osm hodin. - To je skvělé.
Leťte do Kapského Města v Jižní Africe.
Tento závod je jako zvíře,
které k nám bylo laskavé,
že nás stále nechává žít ještě jeden den.
Říkáme si: Víš, jako bychom byli v bondovce, "Dnes neumírej".
Prostě pokračujeme.
- Moc děkujeme. - Díky.
Všechny týmy nyní letí
z "Port Elizabeth" do Kapského Města v Jižní Africe.
- Taxi? - Taxíky jsou tamhle.
- Kde najdeme taxíky? - Tamhle.
- Víte, kde je "Dolphin Beach"? - Jo, jo, jo.
Vyrazme.
Dnešní den patří Alaně.
Konečně ji snad budu mít ráda.
Dnes je na řadě při Zátarasu, takže...
... normálně šílí, uvidíme, jestli to zvládne.
Dobře, Matte.
Dobře, pojďme.
Tady, podívej.
- Zátaras. - Zátaras.
Kdo se chystá shlédnout na Kapské Město z ptačí perspektivy?
V tomto Zátarasu musí týmy odjet na letiště "Melkboss Air Strip",
kde jeden člen týmu musí absolvovat tandemový seskok
z výšky 2 700 metrů.
Jejich týmový kolega je musí
navést na přistávací zónu pomocí světlice.
- Dobře, udělám to. - Je to na tobě kámo.
- V pohodě. - Já, pojďme na to.
- V pořádku. - Pojďme na to.
Vždycky jsem chtěl jít na seskok padákem.
Tandem znamená, že bude za tebou.
Jsem v sedmém nebi.
Ach, tvůj první Zátaras je seskok padákem.
Jo, správně.
Otočit, otočit. Vylez.
Na obzoru.
Už mají nápovědu.
Kdo se chystá shlédnout na Kapské Město z ptačí perspektivy?
- Udělám to. - Myslím, že by mohla být tady.
Já musím dělat fyzičku, takže na tobě Kell je duševno.
Jo.
Dobře, pojďme se projít po pláži.
Je to velká pláž, nevěděli jsme, kde máme zastavit.
A tak jsme ušli skoro celý kilometr.
Míli.
Míli nebo tak něco.
Je to tamhle?
Byla to velká chyba, protože...
... nás to přinutilo jít a běžet
celou míli zpět.
Tam co sedí ti lidi. Tohle běhání v písku nás zabije.
Tím jsme promarnili spoustu drahocenného času.
Hej, jak jsem tak nadšený jak jen můžu.
Ani nevíš, jak moc se těším. Je to vzrušení.
- Připraven? - Ano, připraven, pojďme.
- Obejmout. - Pojď na mou hruď.
Chci to mít co nejrychleji za sebou...
- Proto jste to zvolil? - ... ten seskok.
Jaký má smysl vyskakovat z letadla...
... do modravé nicoty?
- Jak dlouho trvá volný pád? - 30 vteřin.
Ach, do prdele.
Pojďme.
Bavte se. Užijte si svůj seskok.
Rozhodl jsem se pro ten Zátaras, protože...
... Tom měl za sebou tři a já jen jeden.
Trochu mě to děsilo, ale ano...
... opravdu byl čas zemřít.
Ach, sakra.
Nějakých 2 700 metrů a 240 kilometrů za hodinu.
Docela skvělý pocit.
Docela dobrý pocit, když se otevře padák
a už nepokračujete k zemi rychlostí 240 kilometrů za hodinu.
Největší zážitek mého života, určitě to bylo jako surfování.
Jako na pětimetrové vlně, byl to zážitek.
Když jsem to viděl, přál jsem si,
abychom tu obálku nikdy nenašli, kvůli tomu seskoku.
Poznámka: Omezení maximální váhy...
- To musíš dělat ty. - Ach, já mám 100.
... na 105 kilo při tomto úkolu.
On měl trochu přes
a já měl trochu pod.
Takže... jsem to musel udělat.
Nemám z toho radost.
Jsem absolutně...
... právě teď na dně.
Ach, přistání.
- Přistání. - Ječíš jako lev, kámo.
Ach to bylo k smíchu.
Chyběl jsi mi, kámo. Chyběl jsi mi.
Ach, nemohli jsme se trefit.
- Gratuluji kámo k seskoku. - Díky.
Děkuji všem za natáčení show.
Jsi připraven? Kousek ti dám.
To bylo neskutečné.
Jeďte sami na "Nobel Square".
U nábřeží "Victoria & Alfred" a hledejte nápovědu.
Týmy musí nyní jet na "Nobel Square"
v centru Kapského města.
Všechny týmy nyní budou čelit Průsečíku.
A musí se dohodnout na spojení s jiným týmem.
Dělat rozhodnutí a provádět všechny úkoly společně,
až do dalšího rozhodnutí.
Bože, to bylo super.
Nikdy předtím jsem nic takového nezažil.
Jo, brácho.
To bylo šílené.
- Jo. - Přesně.
- Jak jsi to dokázal, kámo. - Bylo to napoprvé.
- Jeďte sami na "Nobel Square". - Pojďme na to.
Pojď, zlato.
- Perfektní přistání. - To ano.
Díky, žes na ni dal pozor, člověče.
- Díky. - Není zač.
Pojďme na to. Připraven?
Jeďte sami na "Nobel Square".
- Co by se mohlo pokazit? - Naprosto nic.
Myslím, že v 3 000 metrech,
co by se mohlo pokazit?
Ahoj.
Budu skákat s vámi?
Je to seskok padákem a já nesnáším výšky.
Víc ale nesnáším, že mi Mel předhazuje, že dělala všechny Zátarasy.
Takže nechci zůstat mimo hru a držím hubu.
- Není třeba spěchat, nespěchejte. - Nespěchám.
Myslel jsem, že závodíte.
Jo, chci se dostat bezpečně zpět.
Je pesimistická, je vystresovaná.
Opravdu chci, aby Alana zvýšila úsilí.
- Jste připraven vyskočit. - Jsem připraven.
Doufám, že si ten výhled užije.
Vítejte.
Ani jedinkrát jsem nezapochyboval nad tím, jestli to udělá.
Nejstarší osoba ve skupině
prostě stále drží krok.
Doslova postupujeme krok za krokem.
- Tady máte, chlapi. - Paráda, děkuji.
Znovu na zemi.
Jeďte sami na "Nobel Square".
- Dobře. - Dobře, pojďme odtud.
- Uklidněte se. - Uklidnit se?
Když nevím, jak to dnes dopadne.
Nikdy jsem nedychtil závodit se smrtí.
Tady.
Byla jsem extrémně nervózní.
Ze skutečnosti, že mám letět v letadle, z něhož mám vyskočit ve 2 700 metrech.
Myslím, že to někoho dalšího děsilo, ale mě obzvlášť.
Nesnáším výšky.
Oni to dělají každý den.
Ahoj, zlato. Dobré pořízení.
Mám tě ráda.
Renae bude v pořádku, ona to zvládne.
Byla bych velmi překvapena, kdybych ji viděla vyskočit.
Opravdu si myslím, že to nedokáže.
Ale také budu hrdá, pokud to dokáže.
Rozhodně mám pocit, jako bych tento tým držela z 90% a ona na 10%.
Takže chci zvyšovat její hodnotu, aby i něco dělala.
- Jsme rozhodně spojeni? - Cože?
- Jsme spojeni? - Ano.
Potřebuje si toho hodně dokázat. Pokud to neudělá...
... nevím jak se vzchopíme.
Alana si potřebuje toho hodně dokázat. Ale pokud to nedokáže...
... nevím jak se vzchopíme.
Věděla jsem, že se musím z toho letadla dostat, protože...
... nechtěla jsem čelit Melině hněvu, přiznejme si to.
Udělala to.
Parašutistka.
Ach, podívejte na ten obličej. Je strašně vyděšená.
- Jsi v pořádku. - Je mi na zvracení.
Tys to dokázala.
Normálně šílí, je to poprvé, co jsem ji viděla nevyděšenou.
Jsem za to na ni hrdá.
- Dobrá práce Alanko. - Neměla jsi pravdu, zvládla jsem Zátaras.
Jeďte sami na "Nobel Square". Pojďme na to.
Podívejte na ni, chystá se zvracet.
Jsem hrdá na tvou pitomou tvář.
Vyskočila jsi z letadla.
Už nikdy.
- Jste připraven vyskočit? - Jo, jo, jo.
Byl jsem bílý jako prostěradlo.
Byl jsem absolutně podělaný.
Do prdele.
Můj Bože.
Cítím se... cítím se jako kuře na bidýlku.
Ahoj, Dave.
Ježíši, jdou dolů rychle.
No tedy Dave.
Vlastně ani nevím, proč jsem se toho bál.
Informace o trase: Jeďte sami na "Nobel Square".
Pojďme.
Jdeme. Och, můj batoh.
Jsi v pořádku?
To byl největší adrenalinový zážitek mého života.
- Oni odcházejí. - Sbohem.
- Zřítím se... - Je to bezpečné, to zvládneš.
Musím znovu na záchod.
Jo měl bych jít na záchod, dokud můžu.
Jinak to pustím do kalhot, takže...
Omlouvám se, musím na záchod.
Někdy musíte čelit svému strachu.
A to je situace, kdy to je na něm.
Důvod, proč jsem se chtěla zúčastnit závodu, je,
že opravdu chci překonat ten svůj strach z výšek.
Říkala, že nebude ječet.
Hej, mám tě ráda.
- To byla výška, člověče. - Vaše.
Děkujeme.
- Začni. - Jeďte sami na "Nobel Square".
Myslím, že jsem překonala strach z výšek.
Chtěla bych to udělat znovu.
Je to jako bys létal, je to neskutečné.
- Jak se cítíš? - Blbě, kámo.
Jdeme k letadlu. Pojďme.
Dobře, pojďme k letadlu.
Kde jsou bezpečnostní pokyny?
- Informuji vás po cestě. - Dobře.
To zvládneš.
- Ty to zvládneš. - Díky.
Průsečík, musíte začít spolupracovat.
Pokud tu není žádný jiný tým, musíte počkat...
... až sem dorazí.
Dorazili jsme k Průsečíku...
... a museli počkat než dorazí jiný tým.
Dobře.
Trochu jsme si zatancovali, když nás dostali na pódium.
Byli z nás hvězdy.
Chris a Anastasia.
- Chcete se s námi spojit? - Ano.
Ano, spojíme se s vámi.
Teď je čas se spojit a něco změnit.
V tomto Průsečíku...
... musí jet týmy do nákladního skladu,
a spolupracovat při připojení a naložení přívěsu,
dárky pro děti ze sirotčince Intyatyambo.
Jakmile dodají hračky a potraviny,
obdrží další nápovědu.
- Připraveni? - Můžeme.
- Je tu Průsečík, budete muset počkat. - Ach, nekecej.
Prů...se...čík.
Kdo je další?
Budou s námi spolupracovat?
Trochu se stydím.
Když jsem byl v letadle, kopal jsem a ječel
a tlačil se na toho chlapa,
jako naprostý šílenec.
Ne, ne, ne, ne.
Ne, ne, nemůžu.
Mám záchvat úzkosti.
Ale můžu říci, že to není snadné.
Musíte zažít tu situaci,
než mě budete moci soudit.
- Nemůžu. - Nemůžu to udělat.
Nemůžu.
Nemůžu to udělat.
Pak nastal bod, čemuž jsem rád: Nemohu...
... prostě odejít z tohoto závodu aniž bych byl schopen čelit
svému největšímu strachu.
Je to docela super věc, vytáhnout to na svět.
Ano.
Ach, díky Bohu, on to zvládl.
Panebože.
Momentálně mám k němu největší respekt.
Panebože.
Byla to jedna z nejlepších věcí,
co jsem kdy udělal, byl to tak úžasný pocit.
Skvěle, člověče.
- Připraven na přistání? - Ano, ano, dobře.
A, jedna, dva, tři.
- Jak je? - Normálně.
Za to, že to udělal, bych mu dal pusu.
Myslím, že jsem mu tenkrát pusu nedal.
- Tak to udělám teď. - Dobře, ach ne.
Díky, chlape, díky chlape. Tady máš polibek.
To byla má druhá největší obava v životě, že mě políbí.
- Tady máte. - Moc děkuji, děkuji.
Jeďte sami na "Nobel Square".
To bylo nejlepší.
Čekali jsme tam, myslím, asi půl hodiny.
A tancovali s domorodci.
- Chcete se spojit? - Jo, pojďme, chlapi.
Je čas se spojit a něco změnit.
Připojte přívěs ke každému ze svých vozidel
a na přívěs naložte zásoby.
Dobře, dobře.
- Víš kam máme jet? - Jedeme tamhle.
Jeden pro toto auto, jeden pro tamto auto, super.
Velký sedací pytel.
Jedno jaké barvy?
- To není vyznačeno. - Jen se ptám, jen se ptám.
A je to.
Viděli jsme odjezd dvou týmů než jsme se začali nakládat.
Bylo to skutečně jako...
Dobře, musíme se tam dostat a pořádně pohnout.
- Nohama nahoru. - Mám to.
- Na podlahu. - Jo.
Na pravou stranu nahoru.
Skvělá práce.
Jo, vynikající, kámo.
- Nahnali jsme na tom čas. - Jo.
Alano, poběž.
Průsečík. Pokud tu není žádný jiný tým...,
musíte tu počkat, až dorazí.
Nechceš si zajít na záchod?
Myslely jsme, že půjdeme a odskočíme si,
při čekání, až další tým dorazí k Průsečíku.
Vyčůrej se co nejrychleji.
Ach, čekání.
Nikdo nebyl poblíž, trochu jsme se začali obávat.
- Lidi, tady jsme. Dave. - Hej.
Byly jsme na záchodě.
- Rychlé vyčůrání. - Pojďme na to.
Představte si, udělat si přestávku na čůrání,
když máte čekat lidi na Průsečíku.
To je lekce: Od nynějška plenky pro dospělé.
Nyní je čas spojit se a dělat něco jinak.
Vyvedu vaše auto z parkoviště.
Dobře, skvěle.
Dobré ráno, to je Průsečík.
Mo a Mos jsou jediní, kteří nám zbyli.
Takže musíme jít s nimi
Musely jsme čekat na...
... Moa a Mose, což byl poslední tým.
- Co se k nám připojí... - ... vždy poslední tým.
Ano.
Znamená to, že se propadneme.
Snad s těmi kluky nedostaneme na zadek.
Myslím, že jsme blízko.
Ach, hej kluci.
- Pospěšte si. - Hej, hej.
- Holky. - Je tu Průsečík.
- Průsečík. - Cože.
Pojďte sem dolů.
Nic z toho nebude chůze.
Nyní je čas spojit se a dělat něco jinak.
Dobře, budeme vás sledovat.
Jsme poslední?
Jo, jsme poslední.
Panebože, jsme na druhé straně parkoviště.
Pohněte, holky.
Teď je musíme najít. Vidíš je někde?
- No tak! - No tak, šlápněte na to.
Pohněte kostrou.
Zatroubím.
Vím, že bez nás neodjedou.
Jo, je to Průsečík.
No tak, holky.
Dave, Kelly!
Kam mám pokračovat? Kam mám jet, zlato? Doleva?
Ztratily jsme se. Začaly jsme trochu zmatkovat.
Počkej, než zhasnou světla, požádám poldy, aby nás tam vzali.
Jo, dobrý nápad.
Promiňte, můžete nás prosím doprovodit sem?
Je to pro nás opravdu důležité. Prosím, prosím.
Můžete nám ukázat, kde to je?
Prosím, můžete nám to ukázat?
Ztratily jsme se.
Byla jsem zoufalá.
Můžete nám to ukázat, prosím? Prosím.
Nenuťte mě pokleknout uprostřed cesty, prosím.
Myslím, že teď víme, jak moc chtějí vyhrát závod.
Renae, sepni ruce.
- Prosím? - Následujte nás.
Sleduj je. Sleduj je.
Jeď, jeď, jeď.
- Pomůžou nám? - Jo, sleduj je.
Získaly jsme motorku a vůz, což bylo super.
To je úžasné.
Myslím, že to je důvod, proč holky nepotřebují mapy.
To je úžasné.
Vyřízeno.
- Jsou vzadu. - To jsou oni?
Vydržte.
Dave je chlap, já jsem poloviční chlap
Alana je slaboška, chce se jí zvracet.
Takže máme jen dvoučlenný tým, se kterým budem pracovat.
Nemám ráda letadlo, ale dokážu naložit přívěs.
- Dobře. - Páni!
Potřebujeme každý dvě dávky papírových plenek.
- Každý šest? - Ano.
Dobře, to zvládnu.
Každý jedno kolo.
Každý jeden stůl.
Ach, je neuvěřitelné sledovat, jak tady ti lidé žijí.
Obchody a domy a...
... vše v přepravních kontejnerech.
Podívej se vpravo na ty malé kůlny.
Lidé v tom skutečně žijí.
Některé z těch dětí má HIV.
Jsou to skvělé děti. Je to tak smutné.
Růžové pro dívky, modré pro chlapce.
Bylo to prostě krásné. Všechny ty malé děti zpívaly.
Předali jsme jim všem malé dárkové tašky.
Byl to dost emocionální zážitek.
Velmi poučné.
Něco, co jsme nikdy nezažili.
Přijít s tím do kontaktu.
Je to pro ně těžké, když musí takto žít.
Ach chudinky malé děti.
Díky tomu jste spokojeni s tím, kde žijete, odkud pocházíte.
Moc děkujeme. Děkujeme.
Děkujeme.
Políbila jsem jedno a pak...
... přicházely další a všechny chtěly polibek.
Seděla jsem tam a dávala každému malé polibky.
Líbala jsem všechny ty malé děti.
Je to hezké? Jsi těžký, postavím tě.
Myslím, že největší šok pro mě je to,
že bez ohledu na to, jak hrozné jsou jejich životní podmínky,
tyto děti se stále dokážou usmívat.
To vás inspiruje, aby jste také byli šťastní.
- Objížďka. - Díky za vaši práci zde.
Nyní jste propuštěni z Průsečíku.
"Puška" nebo "Růžové víno".
Objížďka je volba mezi dvěma úkoly,
z nichž každý má své pro a proti.
V této Objížďce
musí týmy volit mezi "Puškou" nebo "Růžovým vínem".
V "Pušce" musí týmy sami odjet
do klubu "Valley Gun"
a sestřelit devět pohyblivých hliněných terčů,
před tím, než obdrží další nápovědu.
V "Růžovém vínu"
si musí týmy vyzvednout sud na víno
a naplnit jej růžovým vínem.
Jakmile bude sud plný, obdrží další nápovědu.
Ahoj kluci.
Byl to ohromující zážitek,
vidět ty děti, jak se rozzáří, když tam vejdete.
Máte chuť se s nimi mazlit.
Museli jsme do komunity předat něco, co jasně potřebovala.
Cítil jsem se opravdu požehnán, že jsem tam mohl být.
A zažít to, bylo prostě úžasné.
Mám doma šestiletého chlapce
a nesmírně mi chybí.
Doufám, že toto ze mě udělá lepšího tátu.
Tím, že si teď mnohem více vážím toho, co mám.
- Děkujeme. - Ahoj.
- Objížďka. - Objížďka.
- Nyní jste propuštěni z Průsečíku. - "Puška" nebo "Růžové víno".
- Puška? - Puška.
- Pojďme na to.
- Co jdete dělat? - Jdeme na "Pušku".
- Jo, pojďme na "Pušku". - Dobře, jdeme na "Pušku".
Uvidíme se u "Pušky".
Byli jsme rádi, že jsme spolu pokračovali,
takže jsme je následovali na, hm...
... na střelnici.
Jak se odtud dostaneme?
- Podívej, kdo je vede. - Kde?
Zatraceně mají policejní doprovod.
- Jak to, že získali policejní doprovod? - To jo.
Hej, promiňte kámošky můžeme se připojit k doprovodu?
Děkujeme.
To je na prd.
- Připojeno? - Jo.
- Připraveni? - Zajistit.
Chytré.
Plnili jsme přívěsy jako šílení.
Holky pořád: "Pohněte, pohněte, je to Průsečík."
- Jeden "Bumboo" nočník, pro každého jeden. - Dobře.
- Skvěle.
- V pořádku šest. - Šest papírových plen, každý šest.
Dobře, ale nevidím.
Bylo lepší, že jsme se ujaly vedení. Myslím, že to preferovali.
Jo, rozhodně.
Není to tak hrozné, jak jsme si mysleli.
Klukům se odpojil přívěs.
Máme je rády, ale bylo to frustrující, nebudu lhát.
Nejsou to "Nejostřejší nástroje v kůlně", což je dobře.
Mají jiné úžasné vlastnosti.
Myslím si, že není tak těžké připojit přívěs a...
... dobře a pevně ho zajistit.
Chudáci malí neměli absolutně nic.
Ano, trvalo to přes měsíc.
Někomu na tom záleželo natolik, aby pro ně něco udělal.
Děkuji, drahoušku.
Jsi můj hrdina.
Nyní jste propuštěni z Průsečíku. Každý pokračuje sám za sebe.
"Puška" nebo "Růžové víno".
Jdeme na "Růžové víno".
- Pojďme na Víno. - Dobře.
- Chceš dělat Víno? - Jo, a můžeme je tam sledovat.
Každý teď zase sám za sebe.
- Nechtěl sis jedno vzít domů? - To jo.
Každé z těch dětí.
Jsem připraven střílet na cíl.
Nestříleli jsme zatracenou puškou už 20 dní nebo víc.
Něco takového, tě trochu zbaví frustrace.
Těsně za Mattem a Tomem.
- Právě sem dorazili. - Dobře.
Oba střílíme od čtyř let.
Museli jsme si zastřelit jídlo, když jsme byli odtrženi od prsu.
Skutečně.
Hop.
Jakmile jsem začal střílet na terče,
opravdu bylo zřejmé, že jsem dlouho nestřílel.
Hop.
Jsem si docela jistý, že byla na konci zahnutá,
proto se prvních pár výstřelů nezdařilo.
Tome, co to děláš, kámo.
Hop.
Byl pěkně naštvaný jak se snažil.
Jeden.
- Hop, až budete připraven. - Jo.
Nikdy předtím jsem nestřílel na hliněné terče,
nebo z opravdové pušky, takže...
... jsem byl nerozhodný.
Hop.
Ano! Skvěle.
Hned na začátku jsem ho dostal.
Ano, skvělé.
Vypálili jsme kovbojům rybník při jejich vlastní hře.
Nabiji vám pušku.
Rozhodli jsme se pro "Pušku".
Protože s ní mám menší zkušenost,
přenechal jsem to Lukovi.
Hop.
Dobře. Trochu dole.
Dýchej.
Hop.
Krása.
Výborně.
V Objížďce jsme se rozhodli pro "Růžové víno".
Chceš to zvednout?
Proč to prostě nezvedneme?
Se sudem byly dvě činnosti...
Dopravit ho na kopec...
Zlato, nesmíš ho nechat spadnout, ano.
Zlato, zlato, polož ho.
... a naplnit vědra a...
... přelít víno do sudu.
Takže začneme.
- Kohout. - Je to šnek.
Je tam šnek radši za to netahej.
Chtěla jsem abychom se pohnuli, takže jsem si pomyslela:
"Prostě to otevřu, naplním kbelík, a bude to hotové."
- To není dobré. - Cože?
Je faktem, žes mě z principu neposlouchala, lásko.
Řekl jsem, neotvírej kohout.
Neotvírej kohout.
To si děláš srandu?
Říkal jsem počkej, jdi od toho.
Neřvi na mě.
Proč když něco řeknu, ty to ignoruješ?
Udělej si to sám.
- Udělám to sám. - Dobře, zvládni si to sám.
Pocházím z prostředí, kde si všichni muži a ženy navzájem naslouchají.
Pokud bych byl u kohoutu
a tys řekla počkej, neotočím tím kohoutkem.
Důvod, proč ten kohout tak tekl, není ten, že jsi hloupá.
Je to karma.
Neposloucháš, nechceš pracovat jako tým.
Nemusí řvát.
A poté, co jsem zařval, myslela sis, že máš sedět, a že to je vše?
Nesl jsem sud půl kilometru.
Myslíš že jsem nosič?
Mluvíš se mnou jako s nosičem.
Táta ti nikdy nenaplácal, když měl.
Kdo bude na tebe hrdý? Myslíš, že tví rodiče?
Vysmějí se ti. Sama se zesměšňuješ.
Komu tím přesně prospěješ, když tam sedíš.
Máš vstát a říci:
"Omlouvám se, že jsem to podělala, že jsi na mě musel řvát."
To je pro pořádek. To je pro pořádek.
Nežiji ve dvacátých letech minulého století.
Nebudu říkat:
"Chrisi, mám teď otevřít kohout?"
Neotevřu kohout jen proto, že mi to řekneš.
Cvrlikáš tady co uděláš, "la, la, la."
- Podívej se na mě. - Mluvím s tebou.
Raději bych to dělal místo toho.
Budeš-li pracovat jako tým?
A smíříš se s trochou řevu, když si to zasloužíš.
Co ty na to?
Pokud to neskousneš, je to tvůj problém.
Omluva přichází, když pochopíte, kde jste udělali chybu.
Nechápala jsem co mělo za smysl...
... na mě řvát. Nechápu jak...
... jdu proti tobě, otočením pitomého kohoutu.
Pokud si skutečně jako ženská nedokážeš
laskavě si uvědomit, kde jsi udělala chybu.
Zlato, omlouvám se, že tě neposlouchám.
Dnes jsem tě dohnal do extrémů.
Chris mě pořád neustále urážel, takže jsem byla jako, ty víš co.
Jestli mě chce Chris urážet, může to udělat sám.
Může si ten sud naplnit sám.
A jestli mu to zabere celý den, tak je mi to opravdu jedno.
Hop.
Dobrá rána.
Hop.
Tome teď ty.
Dostal jsem čtyři v řadě
a pak jsem zpychnul a poslední jsem minul.
Hop.
Myslím, že je zřejmé, že dokáže vše.
Umí střílet, dokáže skákat, umí řídit.
Není mnoho věcí, které by nedokázal zvládnout.
Hop.
- Hop. - Ano.
- Výstřel. - Pohyb.
Zbývá jeden zásah.
Hop.
Všechno.
Nakonec on zasáhl osm terčů, a já zasáhl jeden.
Vypálil všem rybník.
Hop.
- To je vše. - Výborně. - Moc děkuji.
Hop.
- Díky. - Díky.
Každý z týmu musí jet na čtyřkolce...
... po dráze v písečných dunách o rozloze 20 čtverečních kilometrů...
... zde musí najít další nápovědu.
Týmy musí zajet do dun u Kapského Města.
Pak každý pojede na čtyřkolce po vyznačené trati,
kde naleznou 15 košů.
Pouze tři koše obsahují další nápovědu.
zbylých 12 ukrývá různě velké přesýpací hodiny.
Pokud týmy odhalí přesýpací hodiny,
musí je obrátit a počkat, až se písek přesype,
před tím než budou moci pokračovat v pátrání po nápovědě.
- Pojďme si pomáhat. - Dobře, pojďme.
Nic tak nesblíží lidi jako střelba.
- Gratuluji lidi. - Hodně štěstí. - Moc děkuji.
Jeďte sami do dun "Atlantis". Pojďme.
Jak dlouho ti vydrží ten přístup? Co chceš?
Co chceš, jak dlouho to může trvat, nebo co od někoho chceš.
Já vím, kdy jsem udělal chybu.
Podle mě ona nikdy neví, kdy udělá chybu.
Rozhodně vím, že jsem neměl řvát.
To je neuvěřitelné člověče, čekáš zázraky, ale žádné nedáváš.
Mám pocit, že si Chris myslí, že má vždy pravdu,
ale nemá, to si myslím já.
To jsou míče.
Ztratil jsem matku, když my bylo deset.
Měl jsem pocit, že se mi zhroutil svět.
A to byl jen jeden rodič.
Tito chlapci ztratili oba rodiče a někteří z nich mají AIDS.
Žijí v podmínkách třetího světa.
Cítil jsem se jako, když mi bylo 10 let.
Víte, musejí mít pocit milionkrát horší.
Jak se jmenuješ?
Když jsme jim dali poslední hračky, všichni přišli,
objali nás a políbili nás.
A myslím, že nás to zlomilo.
Díky, kámo.
Ach, to bylo tvrdé.
Po opuštění sirotčince...
... byly okolo jen kovové chatrče.
Chovaly se skvěle, když jsme jim to dávaly.
Ale to, že musí žít tady...
... je opravdu tvrdé.
Nemohu najít mapu.
Pokud nemáš mapu, tak jak budeme pokračovat?
To my teď nedělej.
Dave, nemůžu to najít, co chceš, abych udělala.
Dobře.
Rozhodně jsem darovala svou mapu...
... v sirotčinci...
... neúmyslně.
Nemám ponětí, kam se mohla podít.
Nechtěla bys jít a dát si zmrzlinu a kávu.
Jo jsem docela vtipný.
Jsem v tuto chvíli nadšený, lásko.
Zaparkuji a dáme si kafe, protože jsme vyřízeni.
Kell, zatraceně pohni zadkem.
Promiňte, máte nějaké mapy této oblasti?
Rozhodně jsem darovala svou mapu...
... sirotčinci...
... neúmyslně.
- Pohni. - To je můj manžel.
Připadá mu to příliš dlouho.
Ach, pohni Kelly.
Musíte zůstat v buši.
Pohni, Kell.
Pořád zůstat na cestě buší a...
Ubíhá čas, Kell, pohni, nebo budeme poslední.
Nechtěl jsi snad, abych zjistila směr?
No tak, už znáš směr, pohni.
Uplynulo deset zatracených minut.
Řekl jsi mi, abych tam šla a zjistila směr.
Tak neměň názor a seď na zadku.
Řekl jsi mi, abych něco udělala, a pak jsi změnil plán.
- Nenadávej mi. - Mlč Kelly.
To je jeho způsob komunikace.
Ječí, ječí a ječí.
- Zavři pusu. - Strkáš hlavu do písku.
Já vypnu a prostě ho ignoruji.
Zavři hubu.
Na písečné duny jsme dorazili jako první.
Jeff a Luke po nás.
Tady Tylere.
Bylo tam 15 kontrolních bodů k nalezení nápovědy
a 12 z nich mělo přesýpací hodiny.
- Chceš to zkontrolovat? - Já navádím, rozhodni ty.
Je první.
Začali jsme být trochu po tlakem, co bychom měli dělat.
To nebude hned na začátku.
- To si ale pomyslí každý. - Tak co chceš dělat?
- Rozhodni. - Ano, zkontrolujme to.
Tak co?
Dobře, oni zkontrolují další.
Rozhodně mě napadlo, že tam budeme sedět
a sledovat tři nebo čtyři další týmy, jak kolem nás projíždějí.
Nemohli jsme nic dělat. Tak jsme tam jen seděli...
... a, jen tam čekali.
Dobře, víme, že ve dvou nic není a ve třech z patnácti je nápověda.
Možná je to ob jednu.
Dobře.
- Budeme je kontrovat, člověče? - Zkontrolujeme všechny.
Šli jsme na "Růžové víno", protože nám oběma červené docela chutná.
Mysleli jsme, že to bude docela fungovat.
Takže takhle točit. Až tam nahoru.
Tam ho naplníme.
- Hej podívej na ten velký sud. - Ahoj.
Lidi vypadáte jako "Speed Mankeys".
Měly bychom to tam dostat. Moc to nenakláněj.
Sleduj ruce
Všechno je obrovské, žádná sklenice.
Přemýšleli jsme, že bychom si mohli trochu cáknout do úst
a trochu se napít, ale to nešlo.
- Proč šli až tam? - Zašly co nejdál.
- Proč to dělali? - Docela hloupé.
- V pořádku? - Ano.
- Ach, ta věc si prdla. - Dobře.
- Naskočme. - Ano.
Je těžké je sledovat, jak pomalu protéká písek.
Když jste obklopeni tímhle a máte pár Hond, které chcete mít pod sebou.
No tak!
Třetí záchytný bod.
Takže bychom měli projet kolem těch, které už zkontrolovali.
- Co chceš dělat. - Tentokrát je to na tobě.
Zkontroluji to.
Tušil jsem, že to není ono.
Je to dlouhé.
Muslimská víra a alkohol nejdou moc dohromady, takže...
... jdeme na "Pušku", i když samozřejmě si myslím, že islám a zbraně...
... také opravdu dost nejdou dohromady.
Ale jdeme na "Pušku".
Myslím, že každý vystřelíme pět ran a někdo něco zasáhne.
Hop.
- Ach. - Dobře, hop.
Hop.
Když jdu na festivaly nebo slavnosti,
zkouším čímkoliv střílet do plechovek, ale nikdy se netrefím.
- Ne. - Výměna?
Řekněte, jak mám střílet.
Hop.
Ach, skvělé.
Bylo to poprvé, co jsem vzal do ruky pušku, takže jsem:
"Jo!"
Hop.
- Páni. - Hop.
Páni, ty jsi tedy střelec.
Žádná slečinka.
Mos chytil dynamiku, jen: Prásk, prásk, prásk", tři zásahy v řadě.
Je zatraceně dobrý střelec.
- Moc děkuji. - Moc děkujeme, pane.
Jeďte sami do dun "Atlantis".
- Uvidíme se děvčata. - Uvidíme se.
- Skoro to máme, Alano. - Lij to dovnitř.
Můžeme to dělat naráz.
Ano.
Každý tým musí jet na čtyřkolkách po vyznačené trati,
na 20 čtverečních kilometrech písečných dun.
Dobře, pojďme na to.
Dobře, snad to zvládneme rychle.
Byla jsem zoufalá, věděla jsem, že jsme poslední.
- Ne bokem. - Nemůžu to na sebe naklonit.
Budeme ho tam valit.
Ale padá to na mě, když to děláš.
Co chceš, abych dělala, co chceš dělat?
Chytni to nahoře a takto to toč.
Dnes bychom mohly vypadnout, na tomhle bychom mohly určitě pohořet.
Chyť to, chyť to Mel.
- Vždyť o dělám. - Pomoz mi s tím.
Otáčení funguje, no tak dělej.
Všechno šlo opravdu velmi dobře...
... dokud jsme nenarazili na ty největší,
nejhorší hodiny, jaké si dokážete představit.
- Funguje to vůbec. - Ano, jde to.
To je vážně to nejhorší, co jsme mohli dostat.
Není to ani sypání, jen to kape.
- Tady. - Určitě?
Dobře, nevím, co myslíš.
- Já nevím, rychle se rozhodni. - Je to na tobě, kámo.
- Hurá. - Máš to?
Jeďte do dalšího etapového cíle u památníku "Rhodes" v Kapském Městě.
Památník "Rhodes" v Kapském Městě v Jižní Africe je holdem
jednomu z otců zakladatelů města.
Toto je pátý etapový cíl závodu.
Poslední tým, který sem dorazí...
... může být vyřazen.
Varování: "Poslední tým, který dorazí může být vyřazen."
Byli jsme těsně za těmi kluky
a pak jsme sledovali, jak jedou kolem nás.
Což bylo demoralizující.
Vše, co jsme mohli udělat, bylo jen se usmát a zamávat.
Mysleli jsme, že přijíždíme první a...
... pak koho vidíme: Kovboje utíkat se s jejich nápovědou.
- Pospěš si. - No tedy:
Co se to sakra děje?
Pak jsem přešel do "Greyhoundského" módu aby mě ten chlap neporazil.
Ti kluci nám vždycky dodají
ten poslední kousek páry, který nás udrží v chodu.
Takže je legrace, když jsou poblíž.
Počkej, něco se děje.
Tihle kovbojové mají něco do sebe.
Víte, jedeme do etapového cíle
a málem jsme se čelně srazili při pokusu dostat se přes jedinou bránu.
Ach, zastav.
- To bylo těsné. - Tak jezdí farmáři, kámo.
Je to určitě soutěživější.
Jo, je to závodem.
Teď chci, po tom malém podrazu, abychom vyhráli.
Myslím, že si zaslouží Obrat nebo Stopku.
Pojeďme.
Nakonec jsme tam seděli v nejlepším případě 45 minut.
- Zkontrolujeme to nebo...? - Ne nechme to.
Pak jsme přeskočili další dva.
- Co myslíš? - Ještě jeden.
Myslím, že jsme první.
To si děláte srandu, jsme ti nejhorší.
Jsi v pořádku.
Dobře, připrav se zlato.
Vše je k něčemu dobré.
Ach, tady je koš.
- Dobře. - Ach, takže musíme čekat.
Je to více než tříminutové čekání.
Bude to trvat věčnost.
- Kolik jich musíme zasáhnout? - Devět. - Dobře.
Hop.
Ano.
- Jo! - Jo!
Najednou si s těmi cíly pohrál a prostě je srazil.
- Hop. - Ano!
- Gratuluji. - Moc děkujeme.
Jeďte sami do dun "Atlantis".
Poslouchej, cítím, že to máme vrozené, ani nevím proč.
- Jestli to není... - ... arabskými nosy.
... arabskými nosy.
Varování: "Poslední tým, který dorazí může být vyřazen."
Vážně jsme měli nejhorší hodiny, jaké jste mohli najít.
Nikomu jinému bych ty hodiny nepřál.
Sedět tam 40 minut bylo jako nechat se trhat na kusy.
Co myslíš?
Dáme tomu šanci.
Co se děje?
To je půl hodiny, nechtěl jsem se tu zastavit, já to věděl.
Podívej na tu velikost.
Tyto zatracené přesýpací hodiny mají 45 minut.
Měli jsme vlastně trochu štěstí.
Ano, měli jsme velké štěstí.
Byli jsme tak šťastní, když jsme je viděli a rychle jsme kolem nich projeli.
Jeďte dolů.
A na další...
... jsme ji získali.
- Čti. - Jeďte do dalšího etapového cíle
k památníku "Rhodes" v Kapském Městě.
Jde to hezky a snadno, protože tu máme trychtýř.
- Dobře, dobře. Gratuluji. - Děkujeme.
Zvládly jsme to.
Zastav, zastav.
Ach, do prdele.
Zjistila, že je těžké s tím couvat.
Ale přišla na to... drsným způsobem.
Prostě nasedla do auta, a jela dál.
Měli jsme 45 minutové přesýpací hodiny.
Víte, že nemůžete mít horší neštěstí.
Ach, Bože, za co mě trestáš.
A pak jsem zjistil, že jsem ztratil klíče.
Klíče. Klíče od auta.
Nenechal jsi je v autě?
Nenechal.
Chris měl klíče v otevřené kapse.
Takže to bylo upřímně horší než jehla v kupce sena.
Protože, všude jsou je zrnka písku.
Nevíte, jestli je někdo přejel,
jestli přes ně vítr nenafoukal nějaký písek.
Jak někdo může ztratí klíč, člověče.
Moje blbost.
Když Chris ztratil klíče, nezačala jsem na něj řvát.
Byl zničený, tak jsme mu pomohla.
Nekřičel bych na tebe, kdybys ztratila klíče.
Protože jsem ti neřekl: "Neztrať klíč."
Omlouvám se, je to moje chyba.
Nemělo se mi to stát.
Potřebujeme najít klíče.
Dostali jsme se tam docela rychle
takže jsme byli před několika týmy.
Alano to je zábavné, to zvládneme rychle.
Bože, Jižní Afrika.
Zvládala to, byla opravdu dobrá.
- Takže zkontrolujeme prvních pět? - Ano.
Zkontrolujeme je a potom to budeme dělat u každé druhé.
Jo, to je dobrý plán.
Ano, vůbec nejhorší strategie.
- Ach, to si děláte srandu? - Dobře, otoč to.
Byl jsem v šoku, když jsem je viděl.
Byl jsem zničen.
To je konec.
Viděli jsme Chrise a Anastasii. K čertu proč jsou tady?
- Víš co? Ztratili klíč. - Panebože.
Myslete pozitivně. Může to být nevyřazovací.
A ještě jsme neviděly blondýnky.
Takže tohle v určitém období, používali k měření času, člověče.
Je tu další tým.
Tohle je opravdu zlé, máte štěstí, že jste to minuly.
- Ztratili klíče. Víte kdo? - Kdo?
- Chris a Anastasia. - Ach, oni ztratili klíče.
- No to je zajímavé. - Jsem teď nějak šťastný.
- Lidi, jaké klíče? - Viděli jste nějaké klíče?
Ne.
Nic jsme neviděli.
Myslel jsem, že to bude další: "Dnes neumírej".
Není možnost, jak v této poušti najít své klíče.
Víte, je to jako by se nám otevřela nebesa.
Myslím, že jedeme správně.
- Zahni doprava. - Cože.
Vpravo na M3. Zastav auto.
Tam nahoře člověče. Tamhle.
Kolem se hnaly náklaďáky. Viděli jsme naše vlajky,
ale nemohli jsme přijít na to, jak se tam dostat.
Kdybych byl doma, vyjel bych jednoduše na kole na ten zatracený kopec.
Promiňte, víte, kde je památník "Rhodes"?
Ztratili jsme se.
Opravdu jsme se ztratili.
A neměli jsme tušení, jaké je značení na to místo.
Bylo to těžké.
- Jeďte za mnou. - Díky, brácho.
Kámo, nevíš, jak se dostat k památníku "Rhodes"?
Milý chlap, řekl: "Následuj mě, ukážu ti, kam jet."
Doufám, že to kovbojové nenašli.
Vítejte v Kapském Městě v Jižní Africe.
Moc děkujeme.
Tylere, Nathane...
... jste tým číslo jedna.
Ztratili jsme se, ztratili jsme se, mysleli jsme že se nezaregistrujeme.
Chlapi..., jako vítězové této etapy závodu,
jste také vyhráli za 5 000 dolarů
nejmodernější systém domácí zábavy od firmy "Bing Lee".
- Gratuluji. - Díky, díky.
Dnes, hodně pro nás znamenalo porazit kovboje.
Protože v předchozí etapě to bylo doslova o jeden krůček.
Takže jsme jim to vrátili.
A je to... je to skvělý pocit.
- Tady jsou zbraně. - Mate, Tome...
... jste tým číslo dva.
To je neuvěřitelné.
To je ono. To je ono.
Podívej na ty přívěsy.
Věděly jsme, že jsme poslední.
Byly jsme po tlakem.
Ani jsme se pořádně neusadily na těch vozítkách
a projely jsme úplně celou trať.
Hej, co se děje?
Dámy nás zcela ignorovaly.
Úplně jsme kolem nich proletěly.
Projely jsme kolem všech a šli jsme rovnou na šestou.
Rozhodly jsme, že půjdeme na naše šťastná čísla.
Tak jsme to prostě projely a začaly s ní.
Musíme počkat, až to skončí, a pak můžeme pokračovat.
Varování: "Poslední tým, může být vyřazen."
Zvládly jsme to.
Vraťme se královno.
Podívejme se o něco dále.
Možná...
V podstatě jsme měli kliku.
A klíče jsme našli.
A vše ostatní hodili za hlavu.
Miluji tě.
Když udělám chybu, spojí nás to.
Ani nevím proč.
Museli jsme už jen najít naši nápovědu a dokončit to.
Jeffe, Luku...
... jste tým číslo tři.
Výborně.
Kelly, Dave...
... jste tým číslo čtyři.
- Cože? - Cože?
Viděla jsem vlajky,
takže jsem chtěla jet naplno, tak rychle, jak jsme mohli.
Můžeš zpomalit?
Ježíši.
Ten den byl jakoby... jakoby...
... nejhorší.
Můžeš zpomalit?
Proč jsi spadla?
Nemůžu to zvednout, nemůžu to zvednout.
Jsi v pořádku? Můžeš se zvednout?
Proč jsi tak spěchala.
Kdyby jela za mnou, jak jsem říkal, tak by nespadla.
Ale jakmile spadla, byla to prostě...
její... její bolest, která mě přiměla k obavám o ni.
Proč naříkáš?
Miluji tě.
Vyrazili jsme odtamtud, jak nejrychleji jsme mohli.
Tady dole jste trochu pořezaná.
Malinko, ale není se čeho obávat.
Jakmile jsem si uvědomila, že jsem v pořádku,
těšila jsem se na to, až budu pokračovat v závodě.
Budeš v pořádku. Já vím, že budeš.
- Ano, budu. - Jeď teď prosím za mnou.
Tenhle taky.
- Hej? - Můžeme udělat i tenhle.
Varování: "Poslední tým, může být vyřazen."
Panebože.
Jeďte do dalšího cíle u památníku "Rhodes" v Kapském Městě.
Varování: "Poslední tým, může být vyřazen."
Poslední etapy nás stály duševní, fyzické a emocionální...
... síly.
Zvláště když jsme ve spodní trojici.
Opravdu jsme se chtěli dostat z této písečné pouště
a dostat se do etapového cíle.
Další stanoviště.
- Jedna, dva, tři. - Ano!
Skvělé.
Varování: "Poslední tým, může být vyřazen."
Otestujeme, jestli teď nastartuje.
Nevím bude-li klíč v pořádku, nemohu ho dostat ven.
- Bez klíče nenastartuješ? - Ne.
- Stiskni tlačítko, zlato. - Kdyby to bylo tak snadné.
- Renae, poběž. - Poběž Sam.
Potřebuji uvolnit klíč.
Chtěly jsme porazit Mo a Mose, poslední tým.
Na tom se opravdu ukázal test charakteru.
Zvláště když jsme ve spodní trojici
a ony to také věděly, ale pomohly nám.
Protože to možná ohrozí jejich pozici.
Miluji vás holky. Díky, díky.
- To není dobré. - To vůbec není dobré.
- Zatím nejásejme. - Alano a Mel...
... jste tým číslo pět.
Panebože.
Je úžasné, že jsme přesto měli štěstí.
- To je výjezd. - To je konec.
Tam jdeme. Nech mě navigovat.
Díky.
Musíme to prostě popadnout a kopnout do vrtule, zlato.
Můžeš vyzvednout naše batohy zezadu?
Snaží se nás předjet.
Pozor na přívěs.
Musíme běžet co nejrychleji, zlato. Co nejrychleji.
Teď jsem hrozně nervózní.
Pojďme.
Lidi, pojďte sem.
Sam, Renae...
... jste tým číslo šest.
- Zase sedmí. - Sedmí, třetí, sedmí, třetí a...
... tým číslo sedm.
Pojďme.
Mosi a Mo...
... jste poslední tým, který dorazil.
S lítostí vám oznamuji...,
... že jste ze závodu vyřazeni.
- Je to... - Jo. - ... pocit bezmoci.
Zvláště po tak skvělém dni.
Jestli si můžu z tohoto závodu něco odnést, je to, že já...
... porazil svůj nejhorší strach.
A to je pro mě docela dobré. Jsem s tím docela spokojen.
Nikdy jsme se nevzdali.
Ani jednou jsme se navzájem nepřesvědčovali, že už to nedokážeme.
Bylo mi potěšením mít vás v soutěži.
- Děkujeme. - Moc děkujeme.
Jsme dva tlustí muslimové.
Dostat se až do páté etapy je pro nás trochu úspěch.
Prošli jsme překážkami, u kterých by si lidé
při pohledu na nás mysleli, že to nedokážeme.
Můžeme odtud odejít s pocitem větší...
... hrdostí na sebe a naši schopnosti dosáhnout velkých věcí.
Příště...
Česká republika.
Týmy zamíří do Evropy...
Zatracené filmování.
...a ve vzduchu zazáří romantika.
Máte klíč k srdci dívky?
Je to láska? Je to láska?
Ale žádná láska se může ztratit...
Lidi, kterým jsme v minulosti pomohly
se k nám otočili zády.
... v závodě o čtvrt miliónu dolarů.
- Blondýny tu pobíhají, neříkej jim to. - Cože?
Jsme tu abychom za každou cenu vyhráli.