Minule v "The Amazing Race":
Jdeme.
Šest týmů opouští USA a míří na jih do středoamerické země Panama
kde je čeká závod na světoznámém průplavu.
- Chyťte tu loď. - Můj bože.
- Weaverovi provokovali Linzovy. - Jeďte pomalu!
Ta dáma z Floridy říkala, ať zpomalí. Potvora.
Měla by si vzít prášky.
Paolovi vyhráli nad Gaghanovými ve Zrychlení
Tammy, Tammy.
a DJ Paolo musel zvládnout strach z výšek.
- Jsi nervózní? - Ano. Nezvládnu to.
Jen první krok. Je to snadné. Pak už je to gravitace.
Velká huba, stále se hádáme. Vidíte? Miluje mě.
Linzovi a Godlewskiovi se při Objížďce sblížili.
- Vezmete nám to? - Dobře spolupracujeme.
Při Zátarasu se Billu Gaghanovi podařil skvělý odpal.
- Výborně. - To je o čem mluvím. - Dělej, Sharon.
A Sharon Godlewskiová trpěla při odpalování.
- Paolovi dorazili první. - Jste tým číslo jedna.
A Godlewskiovi poslední.
Dobrá zpráva je, že tohle není vyřazovací kolo.
Musí začít další etapu...
Zabavím vám všechen váš majetek.
...jen s oblečením na sobě.
Zůstává šest rodin. Kdo bude vyřazen další?
T H E A M A Z I N G R A C E : F A M I L Y E D I T I O N S 0 8 E 0 6 "Je mi zle z věcí, které nezvládnu"
Tohle je Panamský průplav, 80 km dlouhý zázrak techniky
spojující Atlantik a Pacifik. U Pacifiku leží Miraflores Locks.
Tato brána do největšího oceánu byla pátou zastávkou v cíli.
Godlewskiovi dorazily poslední, ale nebyly vyřazeny,
protože šlo o první z předem určených nevyřazovacích etap.
Nicméně, zůstaly jim jen pasy a oblečení, které měly na sobě.
Prohrají Godlewskiovi kvůli této překážce?
A nebo se z nezdaru vzpamatují?
Paolovi, kteří dorazili jako první, vyjedou ve 20:22.
Jeďte do San Jose v Kostarice.
Týmy musí překonat přes 960 km jedním ze tří autobusů.
Autobusy vyjíždějí po 30 minutách, kdo dřív přijde, ten dřív mele.
V San Jose musí jet 56 km
na vrchol 300 m hluboké aktivní sopky Poas.
Na okraji kráteru najdou další nápovědu.
- Jdeme. - Dělejte. Kostarika!
Pojďte. Jdeme.
Musíme jet taxíkem na autobusové nádraží.
Kluci si mě s dalšími koly závodu víc váží.
Nejsem rychlá a silná jako jsem bývala,
ale chápou, že to zvládnu.
Možná oceňují, že nesedím doma a neperu a že to není samozřejmost.
- Taxi? Další informace. - Úžasné, když se daří.
Když se nedaří, tak nás i maličkosti můžou rozhodit.
DJ, prosím.
- Co chceš? - Můžu přečíst nápovědu? - Ne.
- Panebože, nehádejte se věčně. - A ty mě radši nepokoušej.
Přečti to, sakra, ať víme, co máme dělat.
Vyberte si čas a vytáhněte lístek u přepážky.
Dva týmy na autobus. Kdo dřív přijde,...
Děkuju.
- To je neuvěřitelné. - Tak daleko jsme nikdy nebyli.
- Jeďte do San Jose v Kostarice. - Jak to uděláme?
- Tak jo, už pojďte. - Pane bože, ukaž nám cestu.
Zkusíme na hlavní třídě najít taxi.
Od malička jsme vedeni k tomu, abysme nevěřili cizím, ale jen své rodině a Bohu.
Víme, že o nás ostatní mluví, ale to nemůžeme ovlivnit.
Jsme křesťané a nad to se povzneseme.
Týmy mají na etapu 74 dolarů. Jeden tým nemá nic.
- Dobře. - Tak můžem.
Pojď, tati.
- Půjdeme na ulici? - Spíš do hotelu.
- Ne? - Ne.
Ty tři holky k sobě mají velmi blízko.
Mají hodně společného a i když mě milují
a jsou rády se mnou, jsem tu trošku outsider.
Kruci!
- Jeďte do San Jose v Kostarice. - Tak jo, jdeme.
Musíme být tentokrát první.
Potkali jsme tu správné lidi. Ale teď se může vyřazovat na 5 týmů.
Jeden z pěti má šanci vyhrát milión. Napětí poroste.
Musíme pořádně zabrat.
Podívejte na ta kuřata s uřezanými hlavami.
Soutěž si vybírá daň. Je to vidět v očích ostatních rodin.
- Vidím tě! - A já vidím taxi.
- Máš ho? - Dělejte! Nasednout.
- Mají taxi. - Kde jsou taxíky? To je šílené!
Taxi! Máme problém.
- Jeďte do San José v Kostarice. - To budem zas utíkat?
- Musíme utíkat do Kostariky, Carisso. - Jak je to daleko? - Asi tak 320 km.
- Musíme před hotel. - Taxi. - To je dobré.
Dnes potřebujeme štěstí.
Včera jsme skoro pořád měli smůlu.
Takže bychom potřebovali šťastnou etapu a odrazit se od dna.
- Taxi! - Jo!
- Nádraží? - Ano, jedeme.
Tak rychle, nastupte.
- Tam je taxi. Je to taxi? - Taxi!
Tati, viděla jsem modrý tým. Nasedali do taxi.
- Chceme dostat druhý. - Bože. - Jak se tam vejdeme?
- Lindsay, sedni si vlevo. - Budeš to muset držet.
Jak na tátově břiše.
Dobře, co teď budem dělat?
Teď musíme zjistit, kdy jede autobus linky Tica. Vybrat si autobus.
- Číslo jedna v 11:30. - Ráno. Máme celou noc.
- Půjdeme nahoru a zmizíme. - Nechceme, aby nás Florida viděla.
- Zastavte. - Děkujem.
- Přepážka společnosti Ticabus? - Cincinnati? Poraď jim.
Vpravo! Je to vpravo! Tica!
- Autobus 1, odjezd v 11:30. - Fajn.
Dobře.
Jsme tu jako první, hlavně ať to není Florida, poraďte jim.
Nechtěli jsme Floridu v autobusu. Byli nepříjemní na každého.
Snažíme se jich zbavit. Musí se o sebe postarat, nikdo jim nepomůže.
- Pět týmů má 74 dolarů. - My nemáme nic.
- Jdeme. - Potřebujeme asi 40 dolarů děvčata.
- Je těžké být bez peněz. - Kluci! - Pánové.
Neměly jsme na výběr, než využít ženský půvab a získat něco za nic.
- Ztratily jsme peníze. - Nemám peníze. Mám lásku.
Pojďte dál, holky. Díky. Sbohem.
Máme problém. Nemáme peníze.
Ale no tak! Cinco (5) dinero?
I veinte (20) by stačilo.
Děkujem.
Autobusové nádraží? Máme 21 dolarů.
- Dobře. - Děkujem. - Děkujem.
- Hledejte ostatní týmy. - Tam je Florida. - Florida.
- Honem! - Tam jsou haranti.
- Tica? Společnost Ticabus? - Musíme ji najít.
- Tica? - Počkat. Kdo je to?
- Kde je Tica? - Tica! - Tammy! Dole je Tammy!
- Bille! - Tudy! Tudy! Tudy!
Utíkej! Utíkej!
- Tica? - Tica? - Běžte támhle. - Rolly!
Tica?
- Tica? - Kde?
Támhle. Běž! Běž! Běž!
- Co to je? - Dvanáct.
- Řekni jim to. - Ne.
- Tica. Tica. - Bože!
Tati, batoh. Máš ho?
Číslo tři.
- Jedeme posledním autobusem. - Kruci. Jsme ze 3. místa poslední.
- Ticabus? - Počkej, vidím přepážku! - Jedeme posledním autobusem.
- Máme to. - Zvládli jsme to.
- Musíme se dát do práce. - Zeptáme se jich.
Stejně budeme muset žebrat.
- Co potřebujete? - Mohli byste nám dát 5 dolarů?
- Jistě. - Tak jo, díky.
Florida je hodná na nás, a tak jsme hodné na ni.
- A když přijde na věc... - Začneme se bodat do zad.
Jdeme! Autobus 1.
- To je skvělé. Neuvěřitelné. - Jo.
Čistý.
Ten je pěkný.
Vidíte různé země, chudobu ve světě.
Když něco takového vidíte, začnete si vážit toho co máte.
Je to dar, který dáváte svým dětem.
Jsme mezi posledními, ale je tu ještě jeden tým.
- Ano. - Takže nejsme sami.
- Jdeme. - Musíme si vyzvednout auto.
Veřejné parkoviště Adrian?
Dvě ulice.
- O dvě ulice dál. - Jdeme!
Tak pojďte.
Rád bych, ale nemůžem.
- Už se blížím. - Jo, jak vánoce.
- To je ono! - Dělejte!
Parkoviště Adrian.
- Mám řídit? - Já řídím. Mám to.
- Ty to máš? - Můžeme jet za vámi?
Jo.
Pane?
Zavedete nás tam?
Nicku, jestli mu platíš, tak se rozdělíme.
Děkujem.
- Zavede nás přímo tam. - Dobře. - Doufejme.
- Kam chcete jet? Tudy? - Ano, jdeme.
Musíme zjistit, kde je Parque Publica Adrian.
- Zeptáme se. - Nikdo tu není. Bude to těžké.
Carisso?
- Dožeň mámu a tátu, prosím. - Mami, nemám volné ruce.
Drž se mě, Rolly. Pojďte sem. Jsem z tohoto místa nervózní.
Musíme to dohnat.
Promiňte? Veřejné parkoviště Adrian?
O tři ulice dál.
Dobře. Tři bloky a doprava. Díky.
Promiňte prosím vás. Veřejné parkoviště Adrian?
Nevím.
Díky.
- To je divné. - O tři bloky dál vpravo.
- Měli bychom přejít? - Dobrý nápad.
Zůstaňte tady.
- Veřejné parkoviště Adrian? - Nevím. - Ne?
Díky.
- Nechápu. - Nic nevidím.
Bože, pomoz nám. Prosím, pomoz nám.
- Veřejné parkoviště Adrian na Calle Nine. - Jsme na správné ulici.
To bude tudy.
- Tam jsou zoufalé manželky. - To byl jeden blok.
Třeba to najdou. Pojďte.
Rychle. Přidejte.
- Asi je to tady. - To je ono, Adrian.
Tak jo, pojďte.
Tady.
- Je to ono? - Jo.
Bože, dohnali jsme je!
- Vypadneme. - Napřed se seznámím s autem.
Vem červený.
- Jak to, že nás dohnali? - Můžeš vytáhnout mapu, Tammy?
Dostali jsme šanci.
- Určitě to zvládneš? - Umím manuální řazení.
- Brzdy fungují. Sakra. - Promiň. - Zpomal, mami.
Před námi je taxi, které nás vede přímo k Vulcan Paos.
- Jste v pohodě? - V pohodě. Hlavně se drž druhého týmu.
Vulcan Poas, 30 km. Alespoň jedeme správně.
- Podívejte na to hnědé značení. Vypadá to jako sopka. - Á, sopka.
Jedeme správně, holky!
Musíme se někoho zeptat. Nevíme co dělat.
- Tati, zeptej se toho chlapa. - Běž si s ním promluvit.
- Dojdi tam ty. Tobě se líp vystupuje. - Vůbec ne.
- Tati, vystup. - Nemůžeš vystoupit? Nechápu.
Nevystoupím, pokud se budeš chovat takhle.
- Dobře, jak myslíte. - Fajn.
Tati, připoutej se.
Bože, veď nás a dovol nám porazit ostatní, pokud je to tvá vůle.
- Co se tam píše? - Volcano Poas. - Skvělý.
Díky, Bože.
- Volcano Poas. Jsme tu. - Tady je to. - Dobře!
- Bože! - To je ono?
- Tak jdeme. - Brána je zavřená. - Kruci!
- Usnula. - Ona spí? Dokáže se probudit během 2 vteřin.
Bože! Zvládli jsme to tak rychle? Carisso, probuď se. Budeme vystupovat.
- Ahoj. Jsme tu jako třetí? - Jo. - Pane Bože.
- Tady je značení. - Volcan Paos.
- Kdo je to? - Billy.
Ahoj.
Je zavřeno, ne?
- To jsou manželky. - Chci odtud pryč.
- Jsme pátí. - Máme docela dobrý čas.
Vidím ostatní.
- Co se děje? - Jsou tady všichni?
Jo.
Park je zavřený. Jakmile ho otevřou, všichni se nahrnou dovnitř.
- Kdo dřív přijde,... - Dobře. - Utíkejte co nejrychleji.
- Tati? - Co? - Doufám, že děti jdou zdarma.
Mám rád když jdou děti zdarma. To je pro nás dobré.
- Lidi! Brána! - Jdeme!
Jdeme!
Pěkně jsme běželi.
Informace k cestě: Něco se vaří v Dokaya Estate.
Týmy musí ujet 27 km a najít kávovou plantáž.
Tady najdou další nápovědu.
- Pozor: stopka před vámi. - Jedeme.
Pozor: stopka před vámi. Jedeme zpátky.
Bože!
- Páni. - Skvělý.
Čti.
Něco se vaří v Dokaya Estate. Zpět k autu.
Čti.
Najděte to, abyste získali další nápovědu.
Stopka před vámi.
- Dokaya Estate. Jdeme! - Jdeme. Honem.
- Z kopce dolů. - Mami, pomalu, nespěchej.
To je dobrý, to zvládnu.
Šikovná holka.
- Dělejte. - Tým z Floridy je za námi.
- Pojďte. - Chci odtud, aby nás nemohli sledovat.
- Dobrá práce, pánové a Meg. - Díky.
- Oranžoví jsou před námi. - Já vím.
- To byla ta nejhloupější sopka. - Carisso, výborný běh. Bylo to tvrdé.
Šikulka.
- Vedli jste si dobře. Vážně dobře. - Jo.
Neuvěřitelný výhled! Neuvěřitelný.
- Možná tady mají mapu. - Jo, podíváme se.
- Pospěšte si. - Už musíme jít.
Můj bok.
Jedem.
- Odpočiň si. - Jedem.
- Víš, kde to je? - Jo.
Až se dostaneme ke stopce, nikoho nezastavíme.
Nebo ano?
- Měli bychom. - Koho chcete zastavit?
- Floridu. - Jsou dobří a lstiví. - Uděláme to? Budeme zlí?
- Nevím, jak najdeme Dokaya Estates. - Zeptáme se.
Dokaya Estate?
- Tam je Florida! - Předjeď je!
To musíte zahnout a pak...
Doprava, nebo doleva?
Doprava.
- DJ, objeď je. - Jeď, ať je můžeme zastavit.
No jasně.
- Ptají se na cestu. - Předjíždí nás další auto.
- Zastavíme Floridu. - Dáme jim dáreček.
- Osm kilometrů. - Dobře. - To je pro nás dobré.
Pro ně je to zlé.
- Díky. - Moc díky. - I když jste nám nepomohl.
- Tady je to. Směrovka. - Připravte se vyskočit.
- Dokaya. - Vidíš to?
- Tady. - Rychle, rychle.
Musíme chytit to číslo a vystřelit odtud. Táto, musíš pohnout.
- Tati! Pozor! - Vystup. Běž!
- Dělejte! - Dělej, Trish!
Tohle je první z pouhých dvou stopek v závodě.
Na tomto místě může jeden tým druhý tým zastavit
na předem určenou dobu.
Týmy mohou využít tuto možnost v závodě jen jednou.
Musí se rozhodnout, kdy je to pro ně nejlepší.
Zastavený tým otočí přesýpací hodiny
a musí počkat, než se hodiny přesypou, pak může pokračovat.
Máme jedničku. Zastavujeme Floridu.
- Dobrý. - Díky.
- Zátaras. - Zátaras.
Zátaras je úkol pro jediného člena týmu.
Tento člen musí hledat mezi 360 kg kávových zrn,
zrno obarvené na červeno. Jakmile zrno najde,
dostane od vedoucího plantáže další nápovědu.
- Musíš rozlišovat. Uděláš to? - Udělám to.
Červený, červený, červený. Pořádně to rozprostři.
Tammy, udělej to. Dělej, Tammy.
Jedno červené zrno.
- Zátaras. - Lauren, udělej to.
Lauren to udělá.
- Já to udělám. - Megan to udělá.
Utíkej Megan. Běž.
Najdi červené zrno! Dělej!
- Trish, musíš hledat odlišné zrno. - Dobře. - Dělej, Trishie! To zvládneš!
- Meg! Meg! Meg! Pospěš si, Megan. - Rozhrň to, Tammy!
- Dělej to po troškách. - Vem trošku a zkontroluj ji.
Můj Bože.
- Rozhrň to. - Tady je!
Jo! Utíkej.
- Utíkej, Trisho! - Díky.
Uděláme to společně. Jeďte do města Jaco.
Týmy musí ujet 150 km do městečka Jaco a najít obchod se surfy.
Od Javiera dostanou další nápovědu.
- Zelené, holky. - Byly jsme první!
Mám to!
Rychle obálku. Rychle, mami.
Dělej, lásko! Dělej!
- Jeďte do města Jaco. - Výborně.
Tak rychle.
- Florida nás bude milovat. - Můžem. - Dobře, mami! Dobře!
- Někdo nás zastavil. - Můj Bože. - Ti pitomci nás zastavili.
To je dobrý. Převrať to. Zapomeň na to.
- Jsou před popeláři! - Zmetci.
- To je v pohodě. - Jasně. - Nevadí.
Kde je ta potvora? Tady je!
- Mám ji. - Jo!
- Obálku. - Vem obálku.
- Dobře, Megan! - Jeďte do města Jaco.
- Jste zlí. - Doufám, že ty kozy stály hodně!
- Nepotřebuje ani podprsenku. - Jakže to vypadá? - Jako veverka.
Ten blbec si to ani neuvědomuje.
Musíme být šťastné. Zpívejte! Co zazpíváme?
- Hodně štěstí. Je to tvrdé. - Jo, dobře. - Ztracené existence.
- Spojili se proti nám. - Jasně.
Dělej, Tam. Musíš lézt po čtyřech a hledat!
Pokračuj, Lauren! No tak přidej.
To zvládneš!
- Dělej, mami! - Mám to! Mám to!
- Přečteme si to tam. - Dobře, Lauren.
Jeďte do města Jaco.
Mami přidej! Dělej.
- Je to deprimující. - Je.
Nedá se nic dělat. Ječení jí nepomůže.
- Možná to ještě zhoršuje. - Jo, myslím...
- Pokračuj v tom, co děláš. - To zvládneš!
- Vydržte tady. - Jo, jasně. Všichni se proti nám spojili.
- Vy to doženete. - Vám se to snadno řekne.
Možná nás vyřadí. Jsme tu poslední.
- Pojedeme domů. - Nechtějí nás tu.
Když to chtějí, ať to mají, ale my takhle nehrajeme.
Zodpovídáme se vyšší autoritě.
Dostaneme se co nejdál, ale správně.
- Kde to je? - Doufám, že pozná červenou.
Hledej červenou.
- Tady červené zrnko není! - Tati! Jeden tým je na stopce.
Oh, Bože.
Mami, rozhodně nejsi pod tlakem.
Jeďte do města Jaco do obchodu Roco Loco.
- Pokusím se dohodnout s týmem za námi. - Taky nevíme.
Měl by ses naučit nevyzradit každýmu, co víme.
Já jim klidně řeknu všechno. Hlavně ať zůstaneme v závodu.
Až budeme poslední tři, pošlu je k čertu.
Dobře, Megan! Vážně! Úžasné!
Osvědčila ses.
- Teď jsi oficiálně kluk Linzových! - Rostou ti koule!
Už jedenadvacet let se těším, až mi narostou koule.
- Kam jedeme? - Jedeme do Jaco.
Bylo mi vidět spodní prádlo?
Jo. Chtěla jsem řvát pěkná prdel, ale držela jsem se kvuli Billovi a Tammy.
A je to. Připravte se.
- Dělejte. - Udělej to, Rae.
- Skončili na stopce. - Dělej, Tammy, nevzdávej se.
Prosím, nevzdávej to.
- Dělej, Rae! Hledej červenou! - Dělej, Tammy!
Modli se, Rachel, modli se.
- Musíme se zeptat. - Někdo to musí vědět.
- Zastavujou. - Jeď rovně. Jeď. Jeď.
- Už jsme tu? - Tohle není Jaco.
- Oni jedou dál. - No tak.
- Nevadí, budou mít náskok jen pár minut. - Nechceme, aby měli náskok.
- Dobrý den. Obchod se surfy? - Nerozumím.
- Ještě dál? - Ještě dál. Jedeme.
To je dobrý. Nandáme jim to při objížďce.
Tamhle někdo je.
Víte, kde je obchod Roca?
- Briane, nemůžeš ztrácet tolik času. - Tohle vede na hlavní třídu.
- Odteď se budu ptát já. - Jak daleko ještě?
Briane, ano, nebo ne?
Pojď už. Je to tudy!
Možná dva kilometry.
Dobře. Díky.
- Jedeme dobře. - I opice by to zvládla.
- Dělej, mami! - Dělej, Tammy!
Najdi červené zrnko! Můžeme je dohnat.
- Ano, mám ho! - Jdeme. - Bože!
- Díky. - Jeďte do města Jaco.
Zpátky na zem!
- Chci porazit tým z New Yorku. - Chci je porazit.
- Dělej, mami. - Jsme tu poslední.
Kde to může být?
- Máma říká, že tam není. - Je tam, Carisso, slibuju.
Kruci.
Konečně jsem to zatracené zrnko našla!
- Konečně! - Konečně jsem ho našla! Díky.
Jeďte do města Jaco. Jedem. Ještě nejsme vyřazení.
Rychle. Pospěšte si.
- Je mi to líto. - Neomlouvej se. Dělala jsi cos mohla.
Mami, škoda, že jsme nemohly hledat dvě.
- Jo, to bylo nejhorší. - Já vím.
- Dívejte se. - Tam je Wally a holky.
Koukej vpravo a já vlevo.
- Tam je to. - Jdeme, Bransenovi.
Roca Loca, támhle. Rychle. Rychle.
- Jak jsi to mohl vidět? - Jste Javier?
Děkujem.
- Všichni jsou tady. - Promiňte.
- Do vozu. - Rychle. Rychle.
- Objížďka. - Objížďka. Památka nebo Zrání.
Objížďka je volba mezi dvěma úkoly. Každá má svá pro i proti.
V této Objížďce si týmy musí vybrat mezi dvěma oblíbenými prvky kostarické kultury.
Mezi Památkou a Zráním.
V Památce týmy míří do nedalekého deštného pralesa
a musí překonat šest ošidných visutých mostů
při hledání čtyř památek mayské civilizace.
Jakmile předají tyto památky archeologovi, dostanou nápovědu.
Ve Zrání týmy cestují na nedalekou banánovou plantáž,
kde musí nasbírat 15 bušlů banánů a naložit je na pojízdný dopravník.
Pak pomocí místního systému kladek
musí dostat banány do distribučního centra, kde jim předák dá nápovědu.
- Měli bychom dělat Památku. - Taky myslím.
- Šel bych na banány. - Tak jo, jdeme.
- Mělo by to být snazší než Památka? - Chci banány.
- Jdeme. Vystupte. - Jak se jmenuje?
Javier.
- Dobrý, jdeme. - Přečtem si to v autě. - Pohyb!
- Co chcete dělat? - Vezmeme Památku.
Bože, zabloudili jsme.
- Můžeš se někoho zeptat, Tammy? - Jo. Chci jet do Jaco.
- Na pláž Jaco? - Ano.
- Pojedete s námi? - Dobře. Jedeme.
- To je od něj milé. - Jste moc hodný člověk.
To se mi tedy ulevilo.
- Co je to? - Roca Loca.
- Vystupte, vystupte. - Javier?
Tak čti.
- Objížďka. Vezmeme Památku. - Ano.
- Počkejte, kudy? - Doprava.
Ptám se. Kudy?
Má to být doprava, Sharon.
Tak mi to musíte říct.
- Ticho. - Nemáš důvod nadávat! - Vy mi nepomáháte.
- Otáčíš se? - Ano. - Na mě nekřič.
- Chceš řídit? - Jo, mohla bych.
- Tady. - Uklidni se. - Zastavím a můžeš jet ty.
- To bude dobrý, já... - Řídit bude ona.
Když to zvládne líp, tak ať řídí.
- Jeď rovně, Michelle. - Ne, doprava.
- Odtud jsme nepřijeli. - Doprava.
Proboha Sharon.
Vidíš, Michelle, vidíš to? Víte, co? Když si myslí, že ví všechno líp,
- ať si klidně řídí. - Ne. Jen jsem řekla, že budu řídit.
- Hledejte značení plantáže. - Frutas Selectas Del Tropico.
- Nikoho tu nevidím. - Bolí mě nohy.
- Dělejte. V pořádku, mami? - Jsem hned za tebou.
- Musíme zavěsit 15... - Nezvednu to. - To je dobrý.
Nezvedneš to? Tak já to teda zvednu.
- Co? - Já je neunesu.
Je to těžký.
- Jsou zatraceně těžký. - Tati, nemůžu.
- Pojď za náma. - Pojď za náma.
- Ještě kousek. Ještě. - Nahoru.
- Pozor na prsty. - Jo, dobrý.
To je tíha. Bože.
- Víme, co je to Památka? - Je to jako artefakt. Něco z historie.
Před námi jsou Bransenovi a táta Wally. Pronásledujeme je.
Tam je to. Držte se jich, dokud nevystoupíme.
- Jdeme. - Bransenovy děti.
- Dělej, Meg! - Už běžím.
- Pozor na hady. - Opatrně. Klouže to.
- Pohni, tati. - Mějte oči otevřené.
- To je výška! - To je šílené!
- Musíme mosty přeběhnout. - Ne, díky.
- Připraven, Wally? - Wally nemá rád výšky. Ale já ano.
- Ne, nemůžeme. - Nehoupej s tím.
Bože! Bojím se.
- To je úžasné! - Běž, Wally!
Bože můj.
- Dobře, běž napřed. - Vede to dolů. Buďte opatrní.
- Do prčic! - Je to procházka parkem!
Bylo to tak vysoko. Kde by mohly ty památky být?
- Běžte, dělejte. - Pojďte. - Roco Loco?
- Javier? - Javier.
- Díky. - Objížďka.
- Půjdem na ty Památky? - Jasně, pojďte.
Všichni tři vezmem jeden trs, ať se nezabijem.
- Jo, opatrně. - Tak jo.
- Dělej, tati, pomoz nám. - Běžte, běžte. - Tak se strhej.
- Pomoz mu. - Zvládne to sám. Je to blázen.
- Mám to. - Tati, neubliž si.
- Vezmi jeden. - Snažím se. Sakra!
- Jsem nervózní, že to trvá dlouho. - Tam jsou.
Bože můj.
- Čtyři různé, že? - Jo.
Pane Bože.
- Dobře, jdeme. - Kde jsou, sakra, ty památky?
- Tam jsou! - A co pes?
Každý vezme jedno zvíře.
- Máme mít čtyři? - Jo. - Jdeme.
Jo. Přidej Meg.
- Je to na této cestě? - Tady. Tady. Tady.
- Rychle, rychle, rychle. - Přečti to.
- Objížďka. Památky s mostem? - Dobrodružný les.
Díky.
- Připraveni. Dělejte. - Jedna, dvě, tři.
- Máš to? - Ještě, ještě. - Dobrý.
- To je 15, že? - Krása.
- Výborně. - Tati, jsi neskutečnej.
Nevím, jak to udělal. Chápu, co táta dělá. Já bych popelnici nezvedl.
Když zvedl ty banány, já tu sílu nemám. Nezvládnu to.
- Děkujeme. - Díky.
Jeďte do města Quepos na zastávku v cíli.
Týmy musí ujet zhruba 32 km do města Quepos a najít pláž.
Tato písečná pláž u Pacifiku je zastávkou v cíli této etapy.
Poslední rodina může být vyřazena.
Pozor: Poslední rodina může být vyřazena.
Tak jdem.
Jeď na plný plyn. Víme, kam jedeme. Viděl jsem značení na Quepos.
- Třesu se. - Běž, už jsme skoro tam.
Bože!
- Jsou tu růžové dámy. - Ty jsou ale obrovské.
Běžte až úplně na konec. Tam jsou.
- Dobře. Jdeme. - Díky.
Jeďte do Quepos, kde najdete zastávku v cíli. Jedem!
- To bylo úžasné. - Jedeme! Rychle!
Postavte to sem.
- Díky, pane. - Běž odemknout auto.
Utíkej. Musíme je dohnat.
- Jedeme. - Takže co? Jeďte na zastávku v cíli.
- A jsme tady. - Kdo chce najít mayskou sochu?
Jdeme!
- Jsi v pořádku, Michelle? - Jo. Jdeme.
Díky. Jeďte do Quepos. Poslední tým může být vyřazen.
- Dělejte, holky. To zvládneme. - Vrátíme se do Quepos!
Odtamtud jsme přijely.
Rainmaker.
Sedm kilometrů.
- Můžeme jet rychle? - Nedá se jet moc rychle.
Dělej, tati, víc to nejede?
- Zvládli jsme to. Díky. - Jeďte na zastávku v cíli. Jdeme.
- Tam jsou další. - Jedna rodina je tady.
- Ostatní týmy přijely? - Tři ze čtyř týmů přijely.
- Takže jsme asi poslední? - Nevím.
- Nevzdávat se, Tammy. Nikdy. - Pojď, mami.
- Jsem opravdu unavená. - Proč?
Protože nejsem puberťák.
Už jsem stará.
Sakra.
- To bude úžasné. - Trochu zatlačíme, mami.
- Dostaneme to ven. - Zatlačte.
- To bude dobrý. Neboj. - Tak jo.
To je paráda.
Líbí se ti to? Nahání to strach. Je to chatrné.
- Bože. - Kde jsou Památky?
- Nejde to. - Jen se to protáčí.
- Tam jsou! - Já ponesu tu dámu.
Jak to, že mám tu velkou? Chci psa.
Já to neunesu.
Pomůžete nám?
- Jsem hotová. Nemůžu. - Mami, no tak! - Mami, no tak!
- Já to prostě nezvládnu. - Mami, uklidni se.
- Jsem hotová, nemůžu! - Mami, no tak! - Mami, no tak!
Já to prostě nezvládnu.
Je mi zle z věcí, které nezvládnu.
Mami, uklidni se.
- Ne! - Jen klid. Vždyť jedeš.
- Bože! - Je opravdu...
- Jsem z toho unavená. - Kam jede?
- Je mi z toho zle. - Je to v pohodě.
Skvělý, mami.
Jsou všichni v pořádku?
- Já se nevzdám. Snaž se, mami. - Máš pravdu. Zvládnem to.
Promiňte.
- Tady. Tady. - Tammy, pomůžeš mi s tím dolů?
- Dobře. Jo. - Takhle to přece nesundáš.
Jeďte do Quepos. Pěšky dojděte na zastávku v cíli.
Pozor: poslední tým může být vyřazen.
Jdeme. Ještě jsme nevypadli.
Kéž by Phil řekl: Gaghanovi, jste tým 5.
- Jo, to chci slyšet. - Někdo se mohl ztratit.
- Počkat. Tam je značení. - Quepos. Jsme tady.
- Musíme k Malaconu. - Kde je Malacon, tati?
Nevím, sakra.
- Co mám dělat? - Řídit.
- Rovně? - Jo.
- Tam někdo je! - Kde?
- Vidíš tu červenou dodávku? - To jsou Bransenovi.
- Jeď dál. - Tam je dodávka.
Linzovi jsou za námi. Otoč to a jeď tam.
- Jeď! - Otočit se?
- Ano. - Možná nás viděli.
- Zaparkuj tady. - Tamhle jedou.
- Ne, jedou támhle. - To je fuk. Hlavně rychle odtud.
To je v pořádku.
- Kde je Malacon? - Pořád rovně.
- Dobře. Děkuju. - Támhle. Támhle.
Tady už zaparkuj.
- Musíme utíkat. Je mi líto, že tě bolí nohy. - Jdeme.
- Zrychli. Dokážeš to rychleji, ne? - Myslíš, že ještě můžu? - Kruci.
- Kdo to tam běží? - New York.
- Mami, ty holky jsou tady. Přidej. - Přidej.
- Kde to parkujou? - Parkujeme támhle. - Tam vzadu.
- Musíš zaparkovat u Malaconu. - Dobře.
Rychle, mami, rychle.
- Tam je Bronx! - Bože, jsme tak blízko!
- Zaparkuj. - Musíme Bronx předběhnout.
- Tati, pospěš. - Dobře. - Pojď tati.
- Je tam New York! - Zkusíme je dohnat.
- Jo, ona je pomalá. - Myslím, že už nemůže.
Mami, to zvládneš. Nebolí to!
- Tak pojď. - Mami, poběž.
- Přidej. Nebolí to! Hýbej nohama. - Je to za milión dolarů.
- Mami, už běží! Pohni! - Už nemůžu! - Je to támhle.
- Tam je molo! - Rychleji, jsou za tebou!
- Notak. - Už nemůžu. - Nevzdávej to, mami!
- Nezastavuj. - Už ještě kousek. - Já vím.
- Dělej, Megan! - Ano, dělej!
- Ano! - Nejsme poslední!
- Už vážně nemůžu. - Ale můžeš.
- Jsem hotová. - Ale můžeš.
Koukej kde jsme.
- Jsme tu a nejsme poslední. - Vítejte v Kostarice.
Díky.
Paolovi, jste tým číslo jedna!
Mám pro vás dobrou zprávu. Jako vítězové této etapy
každý z vás vyhráváte divokou jízdu od Wild Bean Café.
Můžete si vybrat mezi dvojkolkou, motorkou, skútrem a čtyřkolkou.
Každý z vás po závodě jedno vozidlo dostane.
- Ano. - Gratuluju. - Děkujem.
Máma zcela překonala mé očekávání. Nikdy by mě nenapadlo, že něco takového zvládne.
Mýlil jsem se v ní. Žasnu nad tím, co dokáže.
To je to nejlepší, co nás mohlo potkat.
Rodina drží pohromadě a spolupracuje. Je to perfektní.
Kdyby nebylo Marion, nevím, co bych dělal.
To co dneska dokázala je vážně úžasný.
Miluju ji. Co ještě můžu dodat?
Dobrá, druhý tým, pojďte!
Tak jsme to zvládli.
Linzovi, jste tým číslo dvě!
Jo, jsme dobrý.
- Skoro jste je předběhli. - Bylo to o fous. - Skvělý.
Bransenovi, pojďte dál.
Bransenovi, jste tým číslo tři.
Byli jste čistější. - Jo. - Jo, to jo.
A taky jste mnohem líp voněli.
Páni.
Podívejte se, zda vidíte auta.
Jo. Jo.
- Tam je červené jako naše. - Couvni zpátky.
Jo, je to ono. Pojďte.
Po tom všem jsme stále tady. Tam je to! Rychle!
Dělejte, holky.
- Dobré zprávy, Phile, prosím. - Godlewskiovi,
- Ano? - Ano?
- jste tým číslo čtyři! - Já jsem si to myslela!
Přežili jsme to!
- Myslíte, že jsme poslední? - Závodíme do finiše.
To je jediné, co po vás chci, jasný?
Vítězové se nevzdávají. Srabové nevyhrají.
Přesně tak.
- Jsme srabi nebo vítězi? - Vítězi.
Správně. Takže to nevzdáme.
Jsme v Quepos.
Kde je Malacon?
- Malacon? - Ne.
- Taky ne. - Jak to, že to nikdo nezná?
Jsme tady. V Quepos. Chci vědět, kde zaparkovat.
Tamhle parkují. Jeď tam. Tam parkujou.
Tak rychle.
- Zaparkujeme. - Poběžíme. - Poběžíme jako o život.
Tak pojďte.
- Vítejte v Kostarice. - Díky.
Weaverovi, jste tým číslo pět.
- Ano! - Stále závodíte.
- Je to nádhera, že? - Nádhera. - Západ slunce, to moře.
- Tati, můžeme sem jet na dovolenou? - Asi se sem vrátíme. Moc se mi tu líbí.
- Drž hlavu vzhůru, Billy. - Dělej.
Gaghanovi, jste poslední tým.
S lítostí vám oznamuji, že jste byli vyřazeni.
- Jo. Díky, byla jsi dobrá. - Děkujeme.
- Dobře. - Dobře. - Jsem na vás hrdý.
Podali jste skvělý výkon.
- Bylo to fajn. Měli byste být na sebe hrdí. - To ano.
Ničeho nelitujem. Jsem hrdý na Tammy, na Billyho i na Carissu.
Bojovali a bojovali a bojovali. A nikdy nic nevzdali.
Dali jsme do toho závodu všechno, takže můžeme odejít se vztyčenou hlavou.
Byli jste vážně úžasní.
Carisso, jsi nejmladší člověk, který se dostal v závodě tak daleko.
Na to nikdy nezapomeneš. Budeš si to pamatovat.
Slzy v očích Carissy a Billa vám jako rodičům rvou srdce,
protože víte, že chtěli soutěžit a pokračovat dál.
Doufám, že si z toho odnesou vytrvalost
a optimismus i pro budoucí život.
Stále se musíte snažit a bojovat a nikdy se nevzdávejte.
Korekce: Darius
Další titulky najdete na www.reality-show.eu
Sledujte nás na www.facebook.com/realityshoweu
Ještě uvidíte záběry z dalšího dílu.
V dalším díle Amazing Race. Paolo neudrží hlavu nad vodou.
- Něco se stalo. - Tati! Neutop se!
A Wally Bransen ztratí trpělivost s dcerami.
Klid! Máme telefon a pracujeme na tom. A ty vyběhneš ze dveří.