Minule v The Amazing Race:
Deset týmů pokračovalo v závodě v Cartageně v Kolumbii.
Erin čelila svému největšímu strachu.
Ach, jsem klaustrofobik.
Cokoliv, jen se chci dostat odsud.
Na Objížďce, Tyler a Korey explodovali do čela smečky.
Zatímco, Zach a Rachel přišli zkrátka.
- Spočítala jsi to špatně, - Je mi to líto, zlato.
V zátarasu při souboji o první místo,
skočili Brodie a Kurt do čela.
Jste tým číslo jedna.
Kdežto Dariusovi a Cameronovi se nepodařil comeback z posledního místa,
Hledám prodavačku jménem Adriana.
...a závod pro ně skončil.
- Byli jste ze závodu vyřazeni. - Dobře.
Zbývá devět týmů... ...kdo bude vyřazen příště?
Jen pár pitomců, vypadajících jako bráchové...
Pár bráchů, hrající si na atlety. "Děkujeme."
T H E A M A Z I N G R A C E S 2 8 E 0 4 "Nabírá to správný směr"
Brodie a Kurte jste tým číslo jedna.
Myslím, že jsme konečně nalezli rytmus
a doufáme, že to tak zůstane, abychom zůstali v čele.
Jsou tu některé týmy, které jsme neviděli od první etapy.
Ahoj Phile.
Jste stále tady. Dokončili jste tři etapy.
Musím říci, že můj táta doslova nesl celou etapou můj batoh.
Jsme na chvostě smečky, ale pro dnešek máme velké vyhlídky.
Doufám, že uvidíme Brodieho a Kurta.
Ostatní soutěžící si říkají: "Ona je zamilovaná." nebo tak něco.
Já na to: "Dobře."
Blair je sladká, to je vše, co k tomu řeknu.
No ta Blair, přiznej to.
Zrodil se tu románek.
Blair a Brodie budou asi příští pár v The Amazing Race.
- Leťte k vodotrysku v Ženevě ve... - Švýcarsko?
Brodie a Kurt budou první, kdo zamíří z Jižní Ameriky
do nejvíce internacionálního města Evropy,
do Ženevy ve Švýcarsku.
Nacházejícího se na břehu ženevského jezera.
U tohoto 140 metrového vodotrysku, který je téměř nemožné přehlédnout ,
najdou týmy další nápovědu.
"Jedeme na letiště."
- Tak pojď! - Jedeme do Švýcarska.
Švýcarsko!
Doufám, že tam bude sníh.
Taxi, taxi!
Cítím se extrémně sebevědomě.
Tři etapy a skončili jsme vždy mezi prvními dvěma.
Myslím, že se nám daří,
protože jsme nejlepší přátelé už osm let.
Musíte s vaším partnerem dobře komunikovat, a máme to.
Jak se mluví ve Švýcarsku?
Švýcarsky?
...To tedy nevím.
Jedeme do Švýcarska. Počkej.
"Vezměte si jeden z těchto letů do Ženevy."
Dobře, pojďme!
Všichni budeme ve stejném letu.
- Švýcarsko! - Víme, že tam bude zima.
V zimě ve Švýcarsku mrzne.
Jsme připraveny vyrazit.
Chci vydržet alespoň jeden den s dobrým účesem v tomto závodě.
- Pravděpodobně tam bude sníh. - To je možné.
V Alabamě nikdy neuvidíš sníh.
Ženeva, to je tam... odkud je kvalitní čokoláda, že ano?
Švýcarská čokoláda, že ano?
Potřebujeme nejlepších sedadla, v přední části letadla.
"Ahoj, přátelé." Jsme všichni ve stejném letu.
- Do Švýcarska. - Všechny týmy budou zase spolu.
Brodie uvidí Blair.
- Blodies. - Blodies.
Nemusíte s tím být všichni tolik vzrušení.
Pokud jsme viděli Brodieho a Blair když se setkali,
vypadal on velmi šťastně.
- Uvidíme... - Malou zamilovanost.
Tyler by chtěl být družička na svatbě.
Panebože!
Zajímalo by mě, jestli by mě tam Scott pustil.
Ahoj.
To je shledání.
- Jsem tak rád, že vás vidím. - Děkujeme.
Neviděli jsme vás dlouhou dobu.
Vy jste byli první?
Ano.
Rád vás znovu všechny vidím.
- Foto? - Chcete abych ho udělala?
Nevím, kam se poděla Blair.
Blair a Brodie se tamhle baví.
Snaží se teď na něj zapůsobit svým kouzlem.
Prosím, ještě jednou.
- Panebože. - Úsměv!
Usmívám se, To je můj úsměv.
Konečně jsem si mohl s Blair popovídat.
Užívám si společnost všech závodníků včetně Blair.
Bože. Co se děje?
Každý tu má fanoušky.
Ahoj, lidi.
Pravě teď vládne na letišti šílenství. Máme tu spoustu fanoušků.
Ty holky vyšilují.
- Vládne tu obrovský chaos. - Obrovský chaos.
Míříme do Švýcarska.
Jsme zpátky ve skupině.
Je to poprvé, co jsme spolu od první etapy...
Hra začíná znovu. Přežili ti nejschopnější.
"Adiós, Kolumbie."
Ve které zemi je Švýcarsko?
- Ve které zemi je Švýcarsko?! - Švýcarsko je stát.
Dobře.
Všechny týmy nyní letí do Ženevy ve Švýcarsku.
Zdá se, že k jezeru je to tudy.
Stačí jít ve směru stříkající vody.
Tady je to lásko. Vodotrysk.
Musíme jít přes řeku.
Tamhle jsou Zach a Rachel.
Poběž, lásko. Viděla jsi tu druhou skupinu tam u semaforu?
Můžeme je dohnat.
- No tak. - Zelená, zelená, zelená.
Jsme tu všichni. Skvělé!
Tudy.
Vidím ji, musíme jít tudy.
- Jak se tam dostaneme? - Takže, pojďme tudy.
Tudy a doprava.
Poběž, mami.
Podívej se vodotrysk. Je krásný.
- Vodotrysk. - Tady, lásko.
- Jak se tam dostaneme? - Myslím, že je to tudy.
- Dobrá práce, lidi. - Opatrně.
Je to nádherné.
Klouže to.
Pojďme na to.
"Jděte pěšky..."
"...do Chocolats Rohr Genev v Rue d'Enfer v Ženevě."
- Dobře. - Dobrá práce.
Pojďme!
"Jděte pěšky do Chocolats Rohr Genev..."
"...v Rue d'Enfer."
Tudy, v pořádku.
Víte, kudy máme jít?
Ne.
Pojďme je sledovat.
Dobře..
Jsou tu všichni, poběž, tati.
Musíme na ně dávat pozor.
Už to vidím. Tento průchod.
- Je to tady. - Tady vlevo.
Chocolats Rohr.
Je to tady.
Je zavřeno?
Rue d'Aoste. Jsme ve špatné ulici.
Musí existovat ještě jiný.
Tamhle, myslím, že ho vidím.
Ježíši...
Tam se vrací jeden tým.
Tam lidi. Vidím to!
Vezmi první.
Nápovědu dostanete dle pořadí příchodu.
Jsme první!
Otevírá se v deset hodin.
Jsem tak šťastný.
- Jde ti to dobře, mami. - Tobě taky Cole.
Hej, hej! Jdou rovně!
Mami!
Tady?
Je tam tabule, utíkej! Tabule!
Kde je?
Ach, můj bože! Běžela jsem jako blázen!
Jsou tam jiné týmy. Holky.
- Našly jste to. - Ano.
Nápověda je tam.
Tudy.
Děkuji, Ježíši.
Vezmi to. Vezmi to.
- Číslo pět. - Sakra.
- Jsme sedmé. - Ano.
Dobře.
Zítra v 10 hodin.
Budeme spát tady.
Proboha.
- Pokračujeme zítra. - Poběž tati.
Tudy, lidi.
Podívej, jsme číslo devět.
- Poslední místo. - Alespoň jsme tady.
Pojďme najít místo na spaní.
- To je zajímavé. - Panebože!
Budeme všichni spát tady.
Jsme ve sklepě ve stylu rytířů kulatého stolu.
Tylere, nechceš spát s námi?
Kdo ví, co se bude v noci dít.
Jsme tady,
svědky opravdové lásky,
v raných fázích.
Blodie.
- Blair plus Brodie rovná se "Blodie" - Nabírá to správný směr.
Trocha malého mazlení.
Je tu okamžik, kdy se dva spacáky změní v jeden.
Je to společný zájem.
Je to milý kluk.
Bylo příjemné s ní sedět a povídat si s ní.
Bylo to v pohodě. Rozhovor byl v pohodě.
Nelze čekat na manželství.
Blodie.
Je to opravdová láska.
Je to láska!
"Hodně štěstí" všem, lidi.
- Co tím myslíš? - Hodně štěstí.
"Dobrý den."
- Máte něco pro nás? - Ano.
"Moc děkujeme."
- Ta krabice je taky naše? - Ano.
Dobře Objížďka. "Pracovní stůl" nebo "Práce na lavici".
Burnie a Ashley budou prvním týmem,
který bude moci vyrobit jeden z těchto slavných Švýcarských armádních nožů...
...nebo počítat, kolik lidí může sedět
na této 240 let staré lavičce.
Obyvatelé Ženevy se domnívají:
že je to nejdelší dřevěná lavička na světě.
Toto je jeden z nejznámějších švýcarských výrobků.
Týmy by měly sestavit tento mistrovský model...
..."Spartan."
Je v přesném pořadí ručně sestaven z 27 dílů.
Tato slavná lavička nabízí pohodlné místo k posezení...
už od roku 1767.
A otázka, na kterou by měly týmy odpovědět zní:
Kolik lidí si může číst na této lavičce najednou?
Pokud najdou odpověď ve stanoveném rozmezí,
obdrží další nápovědu.
"Práce na lavici". - Dobře, "Práce na lavici".
Uvědomujeme si, že počítat je jednodušší.
Počítání je rychlejší, a jsme na to lépe připraveni.
- Jdeme tam nahoru? - Je to tak krásné!
"Čokoláda."
Myslím, že "Práce na lavici" bude rychlejší.
Nejsme dobré v sestavování věcí.
"Práce na lavici".
Bonboniéra, jako schránka s nápovědou.
"Pracovní stůl", vypadá skvěle!
Jen tři pracovní stoly. Doufám, že jsme to vybrali jako první.
Volíme "Pracovní stůl" protože to je něco o sestavování
a v tom jsme opravdu dobří.
- Budeme dělat "Práci na lavičce". - Jasně, bude to "Práce na lavičce"
Budeme jíst nápovědu?
Klasický švýcarský armádní nůž?
Co je větší zábava?
Obě jsme vyrůstaly na venkově a jako mladé jsme takový nůž měly.
Takže jsem měly představu, co to je.
Mám doma asi osm nožů, takže to vypadá špatně, ale...
- Jsme připraveny. - Jsme dobré v těchto věcech.
Je to ta ulice?
Nevím.
- Zeptejme se. - Ano.
Budeme dělat "Práci na lavici".
Pokusíme se tam dostat a doufejme...
...že budeme rychlejší než ostatní.
Hodně štěstí lidi, uvidíme se později.
- "Dobrý den." - "Dobrý den."
"Děkujeme."
Půjdeme se posadit a počítat, tati?
Ne, montování se zdá být, jako dobrý technický úkol.
Je to něco, co můžeme zvládnout, ale také nás to může oddělit od skupiny.
- Jaký se to jmenuje, kam jdeme? - "Victorinox".
- Nikdy jsem nic neskládala. - Já vím.
- Tady. - Ano.
To je velká lavička.
"Najít místní noviny."
Dobře. "Moc děkuji."
- "Děkuji." Vezmi si jedny. - Sundám si rukavice.
- Schovám ti je. - Bude to těžké.
- Pojďme. - Dobře.
Takže potřebujeme celkový počet rozevřených novin.
Můžeme je požádat, aby odešli, zatímco to budeme počítat, co myslíš?
"Promiňte mi, pánové."
My se budeme posouvat po té lavičce,
byli bychom rádi, kdybyste poodešli.
Je to největší lavička na světě a my ji celou musíme projít s novinami.
Byla to velmi populární lavička, bylo tam hodně lidí.
Museli jsme je požádat, aby na chvíli poodešli.
Pojďme zjistit, jak na to.
No tak, ruku v ruce.
- Jeden z nás musí sedět. - Ano.
Ujisti se, že se dotýkáš...
...novinami.
"Pánové?"
Byli tam dva kamarádi, kteří hráli šachy. Myslím, že nás neviděli rádi.
Museli si myslet, že jsme byli šílenci.
Neřekli to, ale bylo to zřejmé.
- "Moc děkujeme." - "Moc děkujeme."
To musí být ono.
Jsme ve Švýcarsku!
Ano.
Tamhle je velká lavička, ale nevím, jestli je to ona.
- Co si o tom myslíš? - Já nevím.
Budete vyrábět světově proslulý Spartan.
Jsme ve Švýcarsku a budeme montovat švýcarský armádní nůž.
To je super.
Musíte smontovat celý nůž...
tady na tomto stole.
Mělo by to být tady.
To je šílené.
- Je tu příliš mnoho detailů. - Má to hodně detailů.
Jde o to, sestavit armádní nůž se švýcarskou dokonalosti.
Všechno musí fungovat perfektně, mechanicky...
vše musí být správně upevněno.
- To je další. - Skvělé.
- Víš, co tam přijde? - Ne.
- Pojďme to přesunout, na později. - Dobře.
Je tu mnoho detailů, tyto tři jsou stejné.
Postupujme podle těchto pokynů.
Byli jsme hodně soustředění, bylo tam mnoho detailů.
Pokud tomu není věnována náležitá pozornost, jste mimo.
Jsou to tři skoro stejné velikosti a jeden je menší.
Ostatní tři jsou stejné
Cole?
Víte, jak se dostaneme na "Promenade de la Treille"?
- Rovně. - Tudy?
Je to ta ulice?
- Nejsme ve správné ulici. - Ne.
- Podívej se, matka a syn. - Sheri, co děláte?
- "Práci na lavici". - "Práci na lavici"?
Podívaly jsme se na sebe, jestli to změníme na "Práci na lavici".
- Myslím, že k tomu druhému je to tudy. - Co chceš dělat?
- Chceš to změnit? - Dobře.
"Victorinox."
- Připravena? - Ano.
Tati, podívej, jsou tu jiné týmy. To zvládneme.
Byli jsme překvapeni, že si to nevybralo více týmů.
Děkujeme. Mimochodem, bylo to velmi zábavné.
Myslím, že jsme dorazily.
Je to tady, že ano?
Tudy nebo tam?
- Tudy je to lepší. - Jsi si jistá?
Podívejme se na název ulice.
- Výborně, jsme tu první. - Máte noviny?
"Pane." "Prosím, posuňte se."
Děkujeme.
- Jo, je to na kopci. - Je to tady.
Děkuji. Tak, pojďme na to.
Nezapomeň počítat, nebo se budeme muset vrátit.
73.
"Madam? Promiňte mi."
"Také."
- Dobře, pojď. - "Moc děkujeme".
- Čteš noviny? - Už je znám nazpaměť.
91.
91, 98, 96...
Ujisti se, že držíš noviny rovně.
70.
"Promiňte mi."
Zastav. Posuň se.
Sedáš si mu na klín. Sedáš si mu na klín.
- Dobře. - "Děkuji, děkuji."
- Hele, lidi, co si o tom myslíte? - Nevíme.
- Všechno se nám míchá. - Počítej to.
Kape mi z nosu.
"Promenade de la Treille?"
Myslím, že když budeme pokračovat tak to najdeme.
Myslím, že ano.
Uvidíme, kam nás to zavede.
"Promenade de la Treille?"
Myslím, že jsme došli na jiné místo.
Vidím to "Rue du Marché" na této mapě.
Mluvíte anglicky?
- Je to poprvé, co jsme tady? - Ano.
Mluvíte anglicky? Ne anglicky?
- Nic nevidím. - Nevíme, jestli je to, to pravé místo.
Nevíme. Já ani nevím, koho se zeptat.
Sakra.
- Kde to je? - Začínám vyšilovat.
Neviděla jsem žádné značky.
Člověče, to je na nic.
Co se to k čertu děje?
Pojďme tudy podél zdi do parku.
Hledáme označený novinový stánek.
Měl by být...
...tam nahoře.
"Promenade de la Treille?"
- Cole podívej! - Tam, tam nahoře!
Jsou tam dívky.
Ach, můj bože, stále to dělají.
13.
14.
- Rychle, ale musíme to mít správně. - Ano.
- Počítáš? - Ano.
Díky bohu za konec. Už jsme skoro tam, zlato.
Dobře, to je ono.
217.
- Dobře, takže máme... - 217.
- Pojďme si s ním promluvit.
- Zapsat odpověď do novin. - Do novin, ano.
217.
- Ne. - Ne?
Museli jsem velmi přesně držet noviny.
Protože to byla dlouhá lavice, bylo tam mnoho proměnných.
Mohli jsme se snadno přepočítat.
- Musíme to udělat znovu. - Všechno znovu?
- Vše znovu od začátku. - Dobře.
"Promiňte mi?"
Moc děkujeme. "Děkujeme, děkujeme."
Ahoj kluci? Neměli jsme to správně. Můžeme se k vám připojit?
- Jaké jste měli číslo? - 217.
- Jsme na 96. - 92 je zde.
- 92. - Některé může být správně.
Uvidíme, jestli někdo... to někdo bude mít správně.
- Chceš začít znovu? - Ano.
Doufám, že to teď budeme mít správně.
Má to toleranci, ale my v ní nebyli.
- Rychle. - Blíží se další.
Už tam skoro jsme, mami.
156. Není třeba být tak blízko...
Lidé nedrží noviny tak blízko.
Musíme začít od začátku?
- Dobře. Můžeme odtud? - To je ono.
Chci to udělat.
Myslím, že velikost je důležitá!
Myslím, že by to nemělo být tak těžké.
Vidíš? Je tu nějaký problém.
Něco je mimo.
Neměli bychom mít nic volné.
Je to jako lego, ale mnohem obtížnější.
Ach, člověče.
Proč si vždycky zvolíme obtížnější Objížďku?
Co se dá dělat?
Chci zjistit, proč to nefunguje.
Dobře. To se má stisknout.
Má to milion malých dílků.
Snažíme se je správně složit.
Je to dobré?
- Tohle. - Teď tento kus: Osm.
Bylo to jako velké puzzle, všechny ty části...
...nic nefungovalo, pokud součástky nebyly na správném místě.
Pokud by to při zkoušce nefungovalo, museli bychom začít znovu od začátku.
Je to o pečlivosti, chytrosti a klidu. A dokončíte to jako první.
Panebože.
Tady. Jsem tu.
Nezapomeň, že to bude muset perfektně fungovat.
Myslím, že je to pro něj správný úkol.
Nechává ho to chladným, když to dělá. Já se mu snažím pomoci.
Jsem opravdu ráda, že je tu můj otec při tomto úkolu...
...protože má ruce chirurga a já jsem jako jeho...
...zdravotní asistenční sestra.
Ty to zvládneš tati.
Odvedla skvělou práci je to moje partnerka.
- A naopak, alespoň doufám. Ano.
Vypadá to skvěle.
24, 27, 28.
- Můžu se vmáčknout? - Pojďme na to spolu.
Dávej pozor!
Nemohu tomu věnovat pozornost protože se se mnou hloupě hádáš.
Jen jsem tě požádal, abys mě pořád nestrkala do ruky... 116.
146.
- Ahoj kluci, kolik máte? - 146.
Myslím, že to máme všichni špatně.
Kolik to máte?
19.
- A my? - 177.
Dostávám z toho křeč do ruky.
Dobře, jdi zlato.
- "Děkuji." - Pokračuj.
Dáme to.
Máte 94, Cole?
80. Mýlí se oni, nebo my?
- Nevím - Je to tak moc rozptylující!
Vezmi si to.
Je to velmi dobré.
To vypadá dobře.
Nyní podložky. Nejsou stejné, mají jinou velikost.
- Je to příliš volné. - Velmi volné?
- Chybí vám tam čepel. - Čepel?
Ano, chybí malý nožík.
Tak to je divné.
Krátký nožík.
Jen je třeba to opravit.
Chlapci, mají vaše podložky také velký rozdíl?
Ano, mají.
Teď je musíme zkrátit a pak sklepnout.
Ano, uštípni to.
203. Myslíte si, že je to 203?
Jaké číslo říkali?
- Napsat na noviny. - Pojďme.
190.
- 240? - 240.
Musíme si pospíšit.
Musíme to mít dobře.
- 203? - Ne.
- Ani náhodou, samozřejmě. - Neukazuj nápovědu.
- "Dobrý den." - Ne.
Ne?
- "Ano." - Zvládli jsme to.
"Jděte k Rozbité židli a hledejte další nápovědu."
Dobře, pojďme.
- Kolik to máte? - 201.
- Myslíte, že to není? - Myslím, že ne.
- Máte to? - Co jste řekli?
- 203? - Méně, 190.
Řekl jsem jim odpověď, protože všechny týmy tady
jsou naši přátelé a nejsme v situace života a smrti.
Takže jim můžeme napovědět, když jsme všichni v čele.
- Ahoj, kluci. - 190.
"Pane, tady."
"Ano."
Tamhle jsou tanečníci...
Hej, Burnie a Ashley, pojďme zjistit, kde to je.
Zkusme si udržet vedení.
Promiňte, promiňte, znovu.
- Omlouvám se. - "Pardon."
Dali nám odpověď. Ale bohužel jsme to museli dodělat.
Posuň se.
- Nemůžu, je to šachovnice. - Sedněte si na ni.
Ne.
Opatrně, opatrně.
A sklepnout.
- Můj Bože. - Jde to dobře.
- Sakra. - Můj Bože, jsi v pořádku?
- Zkus to. - Na jeden břit jsme zapomněli.
- Opravdu? - Jo.
Dobře.
Zmáčkni to tam.
Ano, to je ta nejlepší část.
To je poslední, co tam patří.
- Myslím, že tomu rozumím. - Dobře.
- Korey je strojmistr? - Skoro to máme.
- To zní dobře. - Pevné, dobře!
- Dobrá práce. - Ano.
- Můžu dostat svůj nůž? - Děkuji.
"Rozbitá židle." Potřebujeme směr.
"Dobrý den."
Víte, kde je "Rozbitá židle"?
Je to tady.
Můžeme tam dojít, nebo musíme autobusem?
Určitě použijte bus, můžete na něj počkat.
Moc děkujeme.
161, 162, 163.
Dobře, pojďme to napsat.
Do rohu novin, že? To je místo, kam to mám napsat?
93.
94.
194.
Ne?
- Já tomu nerozumím. - Já taky ne.
Mohlo by to být lepší z druhé strany.
Myslím, že řekl 190. On nám to zašeptal.
- Vidíte? - 194.
Nesedej si příliš blízko, to jsme dělali předtím.
- "Ano." - Ano!
Panebože, oni to mají dobře.
14.
To je naposledy, to je naposledy.
- Jaké to bylo číslo? - 194.
- 194? - Super.
- Vy jste měli? - 190.
Přijel autobus, pojďme.
- Pojďte, pojďte. - Doufám, že bude rychlý.
- 79. - 80.
- 81. - 82.
90. Tak pojď.
- Rychle, rychle. - Je mi líto.
"Dobrý den."
Je to správně?
- Ano. - "Děkujeme."
Holky jsou hned za námi.
Pokud to mají správně jsme v háji.
Děkujeme. Pojďme.
- 59. - Podařilo se jim to.
- Hodně štěstí, holky. - Pokračuj.
To není legrace. Kéž bychom našly ten úkol s nožem.
- Můžete to zkontrolovat? - Samozřejmě.
Není uvnitř volný.
- Dobře? - Blahopřeji!
- Děkujeme. - Děkujeme.
Hodně štěstí... Blair a... otče.
Poběžme zpět na tramvaj.
Dobře, lásko, pojďme na zastávku.
Měla by to být patnáctka.
Pojďme na to.
Pojďme do přední části.
Tady je zastávka.
10, 5, 7.
- Nevíte, kde je patnáctka? - Ano.
Myslím, že je na druhé straně.
Dobře, děkujeme.
Jedeme k "Rozbité židli". Jedeme tramvají
na konečnou. To je místo, kde najdeme
památník nebo nějaký druh sochy "Rozbité židle".
Nemůžeme se prostě někoho zeptat?
5.
Vyrobili jsme švýcarský armádní nůž.
- Blahopřeji. - Moc děkujeme.
Dobře, tati, pojďme. Rozbitá židle.
Pojďme, tramvaj je na této straně.
To je ona.
Na této straně. Za šest minut.
Panebože.
Počkej, podívej se, holky.
Joslyn!
To je Blair a její otec.
- Panebože. - Ahoj, děvčata.
- To je ona. - To je ona.
Tady to je. Patnáctka.
Jo, to je ono.
Musíme získat náskok.
Je to rychlejší než chůze.
209... 12?
Chceš zkusit 12, nebo 13?
Zkusíme 212.
Vezmu si kabát, je chladno..
Věřím,
že je to nyní správně.
Musí to být.
Ne.
Cože? Ne?
- Jak to, že ne? - Jak to, že ne?
Panebože. Teď jsme v hajzlu.
Nikdy jsem nebyla v životě tak naštvaná.
Už toho mám dost.
Jsme tu poslední.
Pojďme do cíle na vlastní pěst.
Doufám, že někdo je na tom stejně, jako my teď.
Přepočítaly jsme to.
- Ano. - Ano, dobře.
Panebože.
Polykej slzy, Jess.
Viděl jsem vlajky. Je tu ta židle.
- Organizace spojených národů? - Ano.
Zátaras: "Kdo má dnes památný den?"
OSN byla založena v roce 1945,
aby udržovala mír a mezinárodní bezpečnost.
V současnosti má 193 členských zemí, jejichž vlajky jsou
vyvěšeny zde u budovy Organizace spojených národů.
Týmy budou muset identifikovat deset vlajek příslušejících
deseti zemím, které byly zakládajícími členy.
Doufejme, že to zvládnou hned napoprvé,
v opačném případě to budou muset odhalit v tomto obrovském prostoru.
Korey to bude dělat.
Jsem velký znalec vlajek.
Pomalu a průběžně.
Tady je mapa.
Tady je deset vlajek a velká mapa umístění vlajek.
Tak tohle jsou ty, co musím najít.
1, 2, 3...
4, 5, 6...
7, 8, 9, 10. "Vezměte si knihu s vlajkami."
Musím najít ty u žlutým zemí.
"Vyndejte vlajky z knihy a předejte je úředníkovi."
Panebože.
Tady to je. "Rozbitá židle."
- Kurt to udělá. - Já.
- Já to udělám. - Dobře.
- Cole to bude dělat. - Mám památný den.
Organizace spojených národů!
Pomalu a vyrovnaně, kluci spolupracujte!
- Znáš vlajky? - Znám vlajky velmi dobře.
Dobře, podívej na mapu.
Nizozemsko, Norsko, Costa Rica...
- Turecko, ale neznám Etiopii... - Nemám tušení.
- Bude to obtížné. - Ano.
Cole, to uděláš, zlato. To uděláš.
To je Jižní Afrika.
Jsem rád, že to dělá Korey.
- A já, že Kurt. - A já, že Burnie.
A já, že Cole. Několik zná kvůli fotbalu.
Norsko.
Máte Norsko?
Znal jsem jich hodně, protože hraji často video hru FIFA.
Ve hře jsou vlajky zemí.
Byl jsem schopen určit pět nebo šest z nich.
Musí existovat snazší způsob, jak to zjistit.
- Musí tu být nějaký klíč - Co má Korey za lubem?
Věděl jsem, že kus chybí, tak jsem se snažil pochopit,
zda neexistuje nějaký klíč v korelaci vlajek.
- Máš nějaký nápad, Korey? - Je tam, o který stát se jedná?
Ne, dívám se.
Myslím, si prohlíží vlajky.
Tady je mapa. Máme tu mapu.
Zjistili něco?
Ne, tady nic není. Žádný klíč, žádný klíč.
Je to těžké.
Zátaras: "Kdo má dnes památný den?"
Já mám památný den.
Mám nápad.
Hodně štěstí, zlato, to zvládneš.
Možná jsou vlajky na mapě v souladu se stožáry.
Vlajky na mapě korespondují s vlajkami na stožárech.
Poté, co jsem to pochopil, spočítal jsem pořadí na mapě...
6, 7, 8, 9, 10, 11, 12.
1, 2, 3, 4.
...a pak běžel na pozici, kterou jsem spočítal,
a pak našel stejnou vlajku v knize.
To je mapa terénu.
Toho, co je za námi.
Pojďme spolupracovat.
Spojil jsem se na Zátarasu s Koreym,
protože určení vlajek bylo velmi, velmi obtížné.
Pojďme na to.
Rozdělili jsme si stožáry jeden vpravo a druhý vlevo.
A dospěli jsem ke konci.
Kam to jde?
Myslím, že na to přišel.
1, 2, 3, 4, 5... To je správně, to je správný klíč.
- To zvládneš, zlato. - Samozřejmě, ano.
Přichází další.
Dobře, tady to je.
Hodně štěstí, lásko.
6, 7, 8, 9, 10.
Norsko, Etiopii, Jižní Afrika.
Burnie, Kurt a Cole se snažili uhádnout některé vlajky.
Je to Liberie?
Myslím, že ne.
Vzal jsem svou knihu, a doufal, že mám pravdu.
9. Mám 9.
Matte.
To je... To je Etiopie.
Pojď sem, ukaž mi tvoje.
Všechny týmy se už spárovaly.
Takže jsem začala sama.
- Jen hádáš. - Ano.
Doslova hádám...
Musíš to brát s nadhledem, nepospíchej.
To je Čína...
Pracovali jsme ne té obrovské desce, se seznamem zemí.
Myslel jsem si, musíme určit na mapě kde jsou tyto vlajky.
Ale pak jsem si uvědomil...
...deska se kterou pracujeme je ta mapa!
Kurte, Kurte, pojď sem.
Mapa, ta mapa je řada vlajek.
Mám to. Pořadí vlajek na stožárech odpovídá mapě.
Proběhnu to a zkontroluji to.
- Mohu vám ukázat moje? - Samozřejmě.
No tak, Korey...
Podívejte se Bělorusko.
1, 2, 4, 5, 8...
...Bahamy.
To zvládneš, Burnie.
Kluci říkali, že hledají začátek.
Měli by zkontrolovat i ty, o nichž říkali, že je znají.
Špatně.
Není to správně?
Co to dělá?
Costa Rica. Víš, která to je?
Ne, protože nevím, kterou jsme máme špatně.
Pak jsem si uvědomil, že bychom měli začít znovu.
Turecko je druhé od konce.
Myslím, že to máme, lidi.
Soudce, prosím.
"Tady." Děkuji.
Burnie se snaží to dát.
Cítím, cítím, že to mám.
- Blahopřeji. - Děkuji!
Pomůžeš mi s tím, prosím?
"Moc děkuji." Co už máš?
- Norsko, Bělorusko. - Ano.
Proč to nevidím?
Vše, co máš je v pořádku.
- Hodně štěstí, Blair. - "Vzít jednu knížku vlajek..."
Zlato.
Velmi dobře, Burnie.
Mám to. Zkusím to.
- Hodně štěstí. - Tobě také.
"Jeďte vlakem do..."
...Chamonix ve Francii."
Burnie a Asley budou první, kdo opustí Švýcarsko
a pojedou do francouzských Alp, do města Chamonix,
kolébky zimních sportů
a sídla prvních zimních olympijských her.
Mě najdou zde v centru města,
kde může být poslední tým vyřazen.
"Jeďte vlakem." Vezmi batoh a pojď.
To zvládneš, Joslyn.
Dobře. Co je tohle?
- Chceš spolupracovat? - Ano, pojďme to hledat.
A je to!
Blahopřeji.
Děkuji.
"Děkuji, děkuji."
Costa Rica.
Ano, ano!
Už skončili.
Blahopřeji.
Děkuji.
Ano, Cole!
2, 3, 4, 5... 6, tady. Je to právě tahle.
Dobře.
Je výhodné s někým spolupracovat...
...ale myslím, že nastane chvíle, kdy byste měli pracovat samostatně.
Kde jsou modelky?
Vidím schránku s nápovědou.
Lidi, přijely modelky.
- Rozumíte tomu. My jsme poslední. - Jenom hádáme.
Kde jste vzali tu knihu?
- Před tebou. - Takže nemám na vybranou.
Ukaž mi, kterou nemáš.
Můžeš mi to vysvětlit?
Jen hádám, tyhle vlajky neznám.
Costa Ricu, Joslyn.
Costa Rica, je 12, 13, 14-tá.
Podařilo se ti ji najít?
Zatím jsem ji nenašla.
Když jsme přišly na Zátaras
ještě tam někdo byl, tak jsem si řekla: "Super!"
12, 13, 14.
Ale když jsem viděla, že všichni pracují ve skupinách, cítila jsem se vyloučená.
"Proč mi holky nechtějí pomoct?"
Ano, je to právě tahle.
V tuto chvíli, jsme mezi poslední týmy v závodě,
potřebujeme někoho za sebou.
Opravdu nevím, co mám dělat.
Jsme ve vlaku do Chamonix ve Francii, opouštíme Švýcarsko.
Budeme přestupovat v Martigny.
Pokud zůstaneme vepředu, vyhrajeme. To je nejdůležitější.
Nebudeme poslední.
Určitě nebudeme poslední.
Co jste zkontrolovali?
Tyhle jsme zkontrolovaly a potřebujeme další.
Prosila jsem o pomoc, ale nikdo nechce pomoci poslednímu.
No tak, Matte, používej hlavu.
Zkusím to.
Máš to.
Ověřila jsi tuto?
Dobře. 13, 14, 15...
Blahopřeji.
- Máš to, zlato? - Ano.
Dobrá práce, zlato.
No tak...
Doufám, že to má Korey správně.
"Upozornění: Poslední může být vyřazen." Pojďme.
Má to.
Blahopřeji.
Moc děkuji.
- Je mi to líto. - Dobrá práce. Poběžme.
Dobře, pojďme na hlavní nádraží.
- Klídek. - To zvládneš, holka.
Ne všichni pracovali jako tým.
To znamená že se mnou nikdo nebude spolupracovat,
je to tak, nikdo se mnou nepracuje.
Sakra. Mám pocit, že my jsme pomáhaly všem.
Myslím, že nikdo nechce sdílet informace s tím, kdo je poslední.
- Jo, mám to. - Jo, zvládla jsi to.
Mluví o sobě, ne o mě.
Ano lidi, zvládly jsme to. Miluji vás.
Děkuji, děkuji moc.
Máš to, děvče.
Nikdo se mnou nechce mluvit. Trhněte si, všichni.
Děkuji, děkuji, děkuji.
Sbohem.
No tak, pospěš si, poběž.
- Joslyn! - Joslyn!
Norsko.
Nigérie.
- Musíme jet na nádraží. - Dobře, pojďme.
9... 10...
Vidět, že holky odešly a nepomohly Jessice, bylo docela nepříjemné.
Mám tak zmrzlé prsty, že mohu jen stěží otočit listy.
Je to právě tato. Podívejme se kolik má červených pruhů.
1, 2,...
Už je tady.
Doufám, že je do Chardonnay a Martigny, kam jedeme.
Jsme ve vlaku do Martigny...
Všichni na palubu!
Jsme tu s tanečníky, moderátory, královnami
a přítelkyní Brodieho.
Blodie.
To je správně.
Děkuji.
Musíme se vrátit na vlakové nádraží.
Máme asi hodinu na přestup, že ano?
Ano, pojďme.
Martigny.
Říkali, že je to na nástupišti jedna.
Číslo jedna.
- Burnie, jsi si jistý? - Ano, už to potvrdili.
Já zůstanu tady.
Je to vlak do Chamonix? Jede to do Chamonix.
Měli bychom se zeptat někoho jiného.
"Promiňte", je to vlak do Chamonix?
Budete muset přestoupit ve Vallorcine.
- Vallorcine? Dobře. - Budete čekat hodinu.
Hodinu ve Vallorcine.
Takže každý bude muset dvakrát přestoupit.
- Jo. - Ach, můj Bože!
Tahle etapa bude velmi stresující.
Doufám, že máme naději, ale jsem zklamaná...
...přístupem ostatních týmů.
Deset minut do odjezdu.
Jsme ve vlaku se Zachem a Rachel,
Joslyn a Erin, Tylerem a Koreyem a Mattem a Danou.
Myslím, že jsme poslední čtyři týmy, s výjimkou modelek.
Víme, že jsou za námi, ale nevíme jestli stihnou tento vlak.
Musel by to být zázrak.
- Viděla jsem je. - Viděla jsi je?
Myslím, že jsem viděla jejich batohy.
Tam jsou, viděla jsem je.
Lidi, schovejte se. Dolů!
- Cože... - No tak, schovejte se!
- Joslyn je viděla. - Chtěla, abychom se schovali.
Přijel další vlak, mohly tam být ony.
Můžete se všichni schovat? Prosím?
To je náš vlak, ale chystá se k odjezdu.
Bude to o minuty.
Bude to závod v běhu do cíle.
Pokud všichni budeme muset běžet do cíle,
můj otec a já nemáme šanci.
Kam máme jít?
Viděl jsem je, lidi.
Jeď, jeď, jeď, jeď.
Jedna minuta, děláte si ze mě srandu?
- Vidím je utíkat. - Vlak je stále tady.
- Musíme běžet. - Už jsou tady?
Musí sejít dolů a pak se vrátit.
Podívejte se právě tamhle běží.
Mám rád modelky, ale nebylo by špatné, pokud by nechytily tento vlak.
Lidi, ony to zvládnou.
Náš vlak je tady.
Odjíždíme?
Nestihly jsme vlak.
- Promiňte, pane? - Nejsou tady.
Je velmi důležité, aby byl někdo vyřazen v této etapě.
Je to zvláštní, jsme tady nejstarší.
Dobře, pojďme dovnitř.
Panebože, blíží se další vlak.
- Burnie, řekni že tu budou jen dva týmy. - Říkám.
- Pro lásku boží. - Nemůžu se na to ani dívat.
Jsou tam všichni.
- Panebože. - Burnie, holky.
- Cože? - Cože?
- Tam jsou. - Panebože, dohnali jsme jiné týmy.
- Ne! - A je to!
- Jdeme do toho vlaku. - Panebože.
- Otec a dcera. - Otec a dcera.
- Ostatní týmy jsou tamhle. - Ano.
- Panebože. - Panebože.
- Všichni jsou tady, s výjimkou modelek. - Modelky tam nejsou?
Podívejte Zach.
- Táta. - Táta.
Zavřeno. Zavřeno.
Nespadni.
- Neutíkejte. - Jsi v pořádku, zlato?
Ano, jsem v pořádku.
- Blair, jsi v pořádku? - Jsem v pohodě.
Jsme nadšení, že vás vidíme, lidi.
Mysleli jsme, že budeme závodit
maximálně o čtvrté místo.
Ale můžeme být znovu první.
Zimní závod.
Nemyslela jsem si, že bychom mohly být poslední.
Budeme závodit až do konce, bez ohledu na to, co se stane.
Kdo poběží nejrychleji
bez toho, aby upadl na sněhu,
dorazí jako první.
Protože modelky jsou mimo,
určitě by chtěly, abychom vyhráli za ně.
- Bude tohle naše etapa? - Ještě ne.
Běž, běž, běž, běž.
Rychle.
Tati.
- No tak, Ash poběž! - Běžím.
Pokračovat, pokračuj.
Podívej se na to.
Tylere tady.
Pospěš, Brodie, pospěš.
Ostatní týmy přichází hned za vámi?
- Jsi skvělý! - Ano!
Pomalu, klidně, klidně, klidně.
Klidně, pozor! Je to velmi kluzké.
Dobrá práce, lidi!
Stoupněte si na koberec, na koberec, lidi.
Oba z každého týmu stoupnout na koberec.
Dobrá práce, Cole a Sheri!
Dobrá práce, dobrá práce!
Dokázali jste to.
Tak jo, lidi!
Páni, to je šílené!
Vítejte v Chamonix ve Francii.
Dnes byli první na koberci Brodie a Kurt.
Tým číslo jedna.
Vyhráli jste 3 000 dolarů, každý!
Skvělé.
Vzpomínáte si někdo, kdy jsme měli
tolik týmů na koberci ve stejnou dobu?
Už se to stalo?
Ano stalo se. V sezóně All-Stars.
To dává smysl, protože my jsme všichni hvězdy.
Víme, že neexistuje žádný slabý tým.
Každý tým má své silné stránky.
Musíme tvrdě pracovat, abysme zůstali v závodě.
- Je mi to líto. - Mě taky.
Závod byl tak úžasný, protože tu byla se mnou Brittany.
Ale cítím, že jsme potřebovaly více času.
Brittany a Jessico, s politováním vám musím říci,
že jste poslední tým, který dorazil, a jste ze závodu vyřazeny.
- To jsme věděly. - Ano, byly jsme na to připraveny.
Ale byla to zábava.
Nedokáži si představit, že bych to dělala s jiným partnerem.
Je to moje druhá polovina.
Je stejná jako já.
Nechci brečet!
To je v pořádku, poplakat si.
Jsem velmi vděčná za to, že je tak intuitivní a inteligentní.
A bylo to krásné!
Ale naštve to odejít tak brzy!
Překlad: JL Korekce: Darius
Další titulky najdete na www.reality-show.eu
Sledujte nás na www.facebook.com/realityshoweu
Počkejte na ukázky z další epizody.
Příště v The Amazing Race:
Týmy budou čelit Alpám.
Je to tak vysoko.
To nebude dobré.
Panebože, Cole, je to děsivé.
a majestátnímu paraglidingu...
Je to to nejneuvěřitelnější, co jsem kdy viděla.
s nečekaným závěrem.
- Kdo je to? - Panebože!
Jak se to stalo?